Справа № 640/23065/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ № 640/23065/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 890 502,20 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у вказаному вище розмірі внаслідок невиконання податкового обов`язку по сплаті податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

10.11.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до винесення рішення Верховного Суду за касаційною скаргою ОСОБА_1 у справі №640/20464/18.

Вирішуючи подане клопотання про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктом 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Враховуючи, що 12.11.2021 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянута справа №640/20464/18, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

16.11.2021 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.11.2021 у справі №640/20464/18 скасовано суми грошових коштів, заявлених позивачем до стягнення у даній справі.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Приписами пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Розглянувши постанову суду від 12.11.2021 у справі №640/20464/18, судом встановлено, що предметом позову було визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у м. Києві від 03.08.2018 № , від 03.08.2018 № , від 03.08.2018 № та акт перевірки від 18.06.2018 № 2749/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 .

В той же час, предметом даної справи є стягнення податкового боргу.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд зазначає по зазначеній справі інший предмет та підстави позову аніж у справі №640/20464/18, у зв`язку із чим, суд вважає необхідним відмовити у закритті провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до інтегрованих карток інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючого органу станом на 11.05.2021 у відповідача обліковується податковий борг на загальну суму 890 502,20 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 68 460,95 грн. та військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 822 041,25 грн.

Як убачається з матеріалів справи, 18.06.2018 контролюючим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), результати якої оформлені актом від 18.06.2018 № 2749/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 .

На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом до відповідача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу та збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, про що прийняті податкові повідомлення-рішення від 03.08.2018 № на суму 510,00 грн., від 03.08.2018 № на суму 626 324,06 грн., від 03.08.2018 № на суму 52 193,68 грн.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов`язань, згідно статті 129 ПК України відповідачеві нараховано пеню на підставі податково повідомлення-рішення від 03.08.2018 № в розмірі 16 267,27 грн. та податково повідомлення-рішення від 03.08.2018 № в розмірі 195 207,19 грн.

15.09.2020 сформовано податкову вимогу за формою «Ф» № 83471-10 на загальну суму 822 041,25 грн.

Враховуючи те, що податковий обов`язок щодо сплати суми грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Підпунктом 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що на підставі податкових повідомлень-рішень від 03.08.2018 № , від 03.08.2018 № , від 03.08.2018 № ГУ ДПС у м. Києві нараховано відповідачу податкове зобов`язання в розмірі 890 502,20 грн., а саме з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Між тим, вказані податкові повідомлення-рішення від 03.08.2018 № , від 03.08.2018 № , від 03.08.2018 № та акт перевірки від 18.06.2018 № 2749/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 оскаржено ОСОБА_1 в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/20464/18, провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту від 18.06.2018 № 2749/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахувань та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору» закрито; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.08.2018 №, №, № відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.11.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду», на час розгляду даної справи, рішення у справі №640/20464/18 не прийнято.

Тобто, сума податкових зобов`язань в розмірі 890 502,20 грн. по сплаті податку на доходи фізичних осіб та військового збору, яку контролюючий орган просить стягнути з ОСОБА_1 , є неузгодженою, що спростовує виникнення податкового боргу та наявність підстав для його стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог, підстави, передбачені статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у м. Києві відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 13.12.2021.

Суддя Т.П. Балась