Справа № 120/16037/21-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 грудня 2021 р. Справа № 120/16037/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей визначених статтею 287 КАС України адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось в суд з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови про накладення штрафу від 09.11.2021 №66948118.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваної постанови державного виконавця від 09.11.2021 ВП № 66948118 про накладення штрафу на боржника в сумі 5100,00 грн. за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі № 120/4961/21-а. Позивач переконаний, що часткове невиконання рішення суду в частині виплати перерахованих на користь пенсіонера ОСОБА_1 сум за період 01.04.2019 по 31.07.2021 відбулося з незалежних від нього причин, які є поважними у розумінні ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки кошти з Державного бюджету на ці цілі не були виділені. Тобто, позивач вважає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Окрім того, позивач зазначив, що ним сформовано потребу у бюджетних коштах, оскільки бюджетні зобов`язання та платежі здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення шляхом обліку заборгованості і Реєстрі судових рішень виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Вищенаведені обставини слугувади підставою для звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Цією ж ухвалою суд в порядку ч. 2 ст. 49 КАС України залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 як стягувача у виконавчому провадженні ВП № 66948118.

Окрім цього, зазначеною ухвалою також додатково витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 66948118.

Повідомлення учасників про розгляд справи, а також направлення позовної заяви та доданих до неї документів здійснено судом з особливостями, визначеними статтями 268, 269, 287 КАС України для розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

На виконання вимог суду від відповідача надійшли витребувані судом докази, а також відзив на позовну заяву від 26.11.2021, у якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що дії державного виконавця при прийняті оскаржуваної постанови, а також сама постанова від 09.11.2021 про накладення штрафу є такою, що прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. Зауважує, що оскільки боржником рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/4961/21-а, в частині здійснення виплати стягувачу недоплаченої суми пенсії за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 в повному обсязі не виконано, тому 25.10.2021 було винесено постанову про накладення штрафу у відповідності до статей 63, 75 Закону України Про виконавче провадження та надано боржнику новий строк виконання протягом 10 робочих днів. Однак, станом на 09.11.2021 боржником не надано жодних документів підтверджуючих виконання судового рішення, тому відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в подвійному розмірі та 11.11.2021 до Вінницького відділу поліції ГУ Нацполіції направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ГУ ПФУ у Вінницькій області. За таких обставин просить суд в позові відмовити. Крім того, відповідач заперечив щодо стягнення витрат зі сплати судового збору.

Своїм правом на подання письмових пояснень по суті спору третя особа ОСОБА_1 не скористався, хоча матеріали справи містять докази вручення останньому ухвали про відкриття провадження у цій справі.

Згідно частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі №120/4961/21-а, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, на підставі виданої Військовою частиною НОМЕР_1 довідки від 26.03.2021 №222/4/167/239/204, з врахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених сум пенсії.

21.09.2021 судом по даній справі видано виконавчий лист.

На підставі цього виконавчого документа постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламрчука В.В. від 27.09.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66948118 щодо виконання судового рішення та надано боржнику строк для надання відповіді та документального підтвердження щодо виконання рішення суду.

Листом від 01.10.2021 № 0200-0802-5/61327 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі № 120/4961/21-а добровільно виконане. Зазначено, що на виконання рішення суду управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.04.2019 склав - 14970,00 грн. та донараховано стягувачу кошти в сумі 229979,37 грн. за період з 01.04.2019 по 31.07.2021, що підтверджується розрахунком на доплату. Поряд із цим наголошено, що сума заборгованості у розмірі 229979,37 грн. за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 буде виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету, оскільки згідно положень ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

До цього листа позивач додав докази перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.04.2019 та розрахунок суми доплати по пенсійній справі № ОСОБА_1 за період з квітня 2019 року по липень 2021 року.

18.10.2021 відповідач надіслав на адресу позивача вимогу державного виконавця за №14887/2.3-22/5, якою зобов`язав боржника надати документальне підтвердження щодо повного та фактичного виконання рішення суду по справі № 120/4961/21-а в строк до 23.10.2021.

На виконання даної вимоги Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 21.10.2021 № 0200-0802-5/66221 повідомило відповідача про вжиті ним заходи на виконання судового рішення, про які зазначалося в попередньому листі (від 01.10.2021 № 0200-0802-5/61327). Позивач зазначив про те, що Пенсійним фондом України листом від 25.06.2021 до Міністерства соціальної політики України ініційовано питання збільшення асигнувань з державного бюджету на погашення заборгованості з пенсійних виплати за рішеннями суду у 2021 році та повторного відкриття для Пенсійного фонду України окремої бюджетної програми «Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Позивач вказав, що ним вжито всіх можливих заходів у відповідності до чинного законодавства щодо виконання судового рішення на користь стягувача, однак зазначена заборгованість буде виплачена стягувачу після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України.

В подальшому, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 25.10.2021 в рамках виконавчого провадження № 66948118 на боржника у зв`язку з невиконанням в повному обсязі судового рішення без поважних причин накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне не виконання рішення суду.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу від 25.10.2021, позивач звернувся до суду.

Крім того постановою державного виконавця від 09.11.2021 за повторне невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника ГУ ПФУ у Вінницькій області штраф у розмірі 10 200 грн. і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення суду.

Поряд із цим, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі №120/14473/21-а, яке набрало законної сили, задоволено позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та скасовано постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду від 25.10.2021 у виконавчому провадженні ВП № 66948118.

Водночас предметом позову у цій справі є постанова відповідача від 09.11.2021 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у тому ж виконавчому провадженні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 ст. 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені нормативні положення в контексті цієї справи, суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У свою чергу, обов`язковою умовою для накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі є встановлення факту повторного невиконання рішення без поважних причин.

Отже, обов`язковою умовою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу у подвійному розмірі є: 1) встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин та застосування до нього штрафу у розмірі 5100 грн.; 2) повторне невиконання рішення без поважних причин.

Як встановлено судом, прийняттю спірної постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200 грн. передувало прийняття першої постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн.

Однак, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі №120/14473/21-а, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.10.2021 у виконавчому провадженні ВП № 66948118 в сумі - 5100 грн.

До того ж зазначеним судовим рішенням констатовано неможливість виконання боржником судового рішення з поважних причин, які обумовлюються відсутністю необхідного фінансового забезпечення відповідного пенсійного органу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про неправомірність оскаржуваної постанови від 09.11.2021 про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у виконавчому провадженні № 66948118, адже скасування постанови від 25.10.2021 виключає повторність, як обов`язкову умову для накладення штрафу за постановою від 09.11.2021.

Таким чином, перевіривши основні доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення адміністративного позову повністю.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує з урахуванням ч. 1 ст. 139 КАС України, у відповідності до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивач є органом державної влади, тобто суб`єктом владних повноважень, що не дає правових підстав для відшкодування позивачу судових витрат на сплату судового збору, навіть якщо позов буде задоволено.

Проте суд з вказаними доводами не погоджується та зазначає, що у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень виступає саме орган ДВС, посадовою особою якого (державним виконавцем) щодо позивача прийнято індивідуальний акт (рішення) при здійсненні владно-управлінських функцій.

Водночас сам по собі статус позивача як органу державної виконавчої влади автоматично не свідчить про наявність у нього в межах спірних правовідносин статусу суб`єкта владних повноважень в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що у спорі який розглядається позивач вважаться учасником виконавчого провадження (юридичною особою), який звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів як боржника у виконавчому провадженні у зв`язку з прийняттям державною виконавчою службою (суб`єктом владних повноважень) щодо нього індивідуального рішення (акта).

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчука В.В. про накладення штрафу від 09.11.2021 у виконавчому провадженні ВП № 66948118.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до адміністративного суду судовий збір в сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )
Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )
Третя особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.12.2021

Суддя Томчук Андрій Валерійович