Справа № 686/26519/21
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2021 рокум. Хмельницький
Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Божук Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо протизаконного обчислення зарплати і нарахування пенсії, порушуючи норму статті 58 Конституції України та норми чинності закону №1058, що привело до порушення права на отримання правової пенсії.

2. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області:

- не перераховувати, а поновити обчислення заробітної плати та нарахування пенсії / яку було нараховано в січні 2009 р./, враховуючи чинність закону №1058 з І/І-2004 р. та норму ст.58 Конституції України, що збільшить коефіцієнт зарплати до 2,0596 і нараховану пенсію на 672 грн.;

- враховуючи збільшення коефіцієнта заробітної плати поно вити раніше нараховані індексації, осучаснення та інші на рахування і виплати з часу поновленої пенсії, що збільшить пенсію на 2000 грн.;

- виправити помилку, допущену в січні 2011 р. щодо зменшення коефіцієнта зарплати з 1,30394 до 1,17808 при переводі пенсії за віком на пенсію по інвалідності.

- виплату донарахованих сум провести відповідно діючого законодавства.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Проте позовна заява не відповідає таким вимогам.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позивач у реквізитах позовної заяви не зазначив реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії паспорта, а також не вказав даних відповідача (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд зазначає, що правову категорію "зміст позовних вимог" слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

У прохальній частині позовної заяви (перша вимога) позивач просить визнати протиправними дії щодо протизаконного обчислення зарплати і нарахування пенсії, не вказуючи при цьому, у чому виразились такі дії.

У другій позовній вимозі позивач просить не перераховувати, а поновити обчислення заробітної плати та нарахування пенсії / яку було нараховано в січні 2009 р./, враховуючи чинність закону №1058 з І/І-2004 р. та норму ст.58 Конституції України, що збільшить коефіцієнт зарплати до 2,0596 і нараховану пенсію на 672 грн. Позивач також не просить про вчинення конкретної фактичної дії у цьому випадку, а саме, що саме розуміється під поновленням обчислення заробітної плати та нарахування пенсії; про яку норму Закону №1058 мається на увазі.

Також у другій позовній вимозі позивач ставить питання про зобов`язання пенсійного фонду, враховуючи збільшення коефіцієнта заробітної плати, поно вити раніше нараховані індексації, осучаснення та інші на рахування і виплати з часу поновленої пенсії. При цьому позивач знову ж таки не вказує у прохальній частині позову конкретний розмір коефіцієнта, а також, які саме раніше нараховані індексації, осучаснення та інші нарахування і виплати з часу поновленої пенсії маються на увазі (та коли і по яких причинах такі були припинені). Також не вказано конкретну дату, яку слід розуміти під часом поновленої пенсії.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, і саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Крім того, відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч зазначеного, позивач не подав письмового підтвердження про те, що він не подав іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивачем подано два примірники позовної заяви, однак копії доданих до неї документів наявні лише в одному примірнику.

Крім цього, частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч.2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Предметом спору у цій справі є, зокрема, вимога позивача про зобов`язання відповідача поновити обчислення заробітної плати та нарахування пенсії /яку було нараховано в січні 2009 р./, поно вити раніше нараховані індексації, осучаснення та інші на рахування і виплати з часу поновленої пенсії; виправити помилку, допущену в січні 2011 р. щодо зменшення коефіцієнта зарплати з 1,30394 до 1,17808; виплату донарахованих сум провести відповідно діючого законодавства.

Позивач не вказує конкретної дати, з якої він просить поновити обчислення, нарахування, та провести виплату донарахованих сум. Тому, як наслідок, враховуючи значний часовий проміжок наявності вказаних ним порушень, таку вимогу слід розуміти як заявлену з моменту допущення вказаних порушень.

Водночас з цим позовом позивач звернувся у 08.11.2021, тобто з пропуском строку, передбаченого статтею 122 КАС України. Позов подано без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Суд зазначає, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Таким чином, отримання позивачем листів відповідача від 02.01.2020 та від 18.06.2021 у відповідь на його заяви не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права позивачем суду не наведено, відповідних доказів не надано.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

1) нової редакції позовної заяви разом з її копією для відповідача, у якій:

- зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків (позивача) за його наявності або номер і серії паспорта, а також вказати ідентифікаційний код юридичної особи - відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти).

- прохальну частину позовної заяви конкретизувати та привести у відповідність до вимог КАС України;

- зазначити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

2) заяви про поновлення строку звернення до суду разом із доказами в їх обґрунтування.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяД.А. Божук