Справа № 480/1772/21
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

13 грудня 2021 р. Справа № 480/1772/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бершова Г.Є.,
Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,
розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника позивача - Бикової Римми Юріївни про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 року по справі та на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 № 480/1772/21
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління ДФС у Сумській області , Головного управління ДПС у Сумській області , Головного управління ДПС у Сумській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 22 січня 2019 року № про збільшення Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем: компенсаційне мито у розмірі 158414 (сто п`ятдесят вісім тисяч чотириста чотирнадцять) грн. 40 коп., та № про збільшення Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів у розмірі 31682 ( тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят дві) грн. 88 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (відокремленого підрозділу) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 1900,10 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 480/1772/21 року заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області ( відокремленого підрозділу ) (код ЄДРПОУ ВП 43995469, вул. Іллінська, 13. м.Суми, 4009) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 5800 (п`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, відповідач подав апеляційні скарги.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишено без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 по справі № 480/1772/21 залишено без змін.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишено без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 480/1772/21 залишено без змін.

Предстаник позивача - Бикова Римма Юріївна звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про розподіл витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021 року призначено до розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши заяву позивача про відшкодування на його користь витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Так, для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Одночасно, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У свою чергу, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем подано до суду заперечення на заяву про ухвалення додатного судового рішення, в якій просив відмовити в задоволені заяви про їх стягнення.

Частиною сьомою статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI).

Аналізуючи вищезазначені положення колегія суддів приходить до висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

З матеріалів справи вбачається, що правову допомогу позивачу у справі №480/1772/21 у Другому апеляційному адміністративному суді було надано адвокатом Биковою Р.Ю. на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 04.01.2021 року.

На підтвердження судових витрат на правову допомогу позивачем надано:

- додаткову угоду від 22.10.2021 року №2 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 04.01.2021 №б/н;

- акт від 15.11.2021 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 04.01.2021 №б/н;

- копія квитанції від № 62 від 15.11.2021 року.

Як вбачається з акту наданих послуг по справі № 480/1772/21 від 15.11.2021 позивачу надавались наступні послуги:

1) складення відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 року по справі №480/1772/21 та його направлення до Другого апеляційного адміністративного суду - 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.;

2) складення відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 року по справі №480/1772/21 та його направлення до Другого апеляційного адміністративного суду - 2400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп.;

3) участь у судовому засіданні по справі № 480/1772/21 (15.11.2021) - 300 (триста) грн. 00 коп.;

Всього до сплати 4200(чотири тисячі двісті) грн. 00 коп.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано копію квитанції про оплату витрат № 62 від 15.11.2021 року у розмірі 4200 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, проаналізувавши надані докази на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової допомоги, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав для зменшення заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, які понесені позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та вважає, що на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп., які, на переконання колегії суддів, є достатніми та співмірними із часом витраченим адвокатом та обсягом наданих ним послуг.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача - Бикової Римми Юріївни про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ЄДРПОУ ВП 43995469) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Чалий І.С.