Справа № 520/9169/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Старосєльцева О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 р. Справа № 520/9169/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2019, повний текст складено 20.02.19 по справі № 520/9169/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області , Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області , Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області

про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області та Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області у виплаті збереженої заробітної плати на збереженій посаді заступника начальника Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області за весь час професійного навчання - з 01.09.2018 по 31.12.2019 за денною формою навчання за державним замовленням за діяльністю "Публічне управління та адміністрування" у вищому навчальному закладі з особливими умовами навчання - Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України;

- зобов`язати Головне управління державної фіскальної служби у Харківській області та Київську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області виплатити заборгованість, яка виникла з виплати збереженої заробітної плати на збереженій посаді заступника начальника Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області за весь час професійного навчання - з 01.09.2018 по 31.12.2019 за денною формою навчання за державним явленням за спеціальністю "Публічне управління та адміністрування" у вищому навчальному закладі з особливими умовами навчання - Харківському Національному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України;

- зобов`язати Головне управління державної фіскальної служби у Харківській області та Київську об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області своєчасно виплачувати збережену заробітну плату на збереженій посаді заступника начальника Київської об`єднаної державної податкової інспекції Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області за весь час професійного навчання - з 01.09.2018 по 31.12.2019 за денною формою навчання за державним замовленням за спеціальністю "Публічне управління та адміністрування" у вищому навчальному закладі з особливими умовами навчання - Харківському Національному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України;

- стягнути з Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області 200000 грн. на відшкодування мені моральної шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю відповідача;

- стягнути з Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області 200000 грн. на відшкодування мені моральної шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю відповідача;

- зобов`язати Головне управління державної фіскальної служби у Харківській області видати наказ про перенесення 65 днів щорічних відпусток, примусово використаних у період з 01.09.2018 по 30.11.2018, на інший термін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області у збереженні посади заступника начальника Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області та заробітної плати на час професійного навчання з 01.09.2018 по 23.11.2018 за денною формою навчання за державним замовленням за спеціальністю "Публічне управління та адміністрування" у Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України.

Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області внести зміни до наказу № 937-о від 23.11.2018 у даті з 26.11.2018 на дату 01.09.2018.

В решті вимог - позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявником, зокрема вказано, що на строк професійного навчання за державним службовцем зберігаються його посада та заробітна плата. Враховуючи, що позивач проходив навчання Харківському регіональному інституті державного управління НАДУ при Президентові України за державним замовленням на денній формі відповідач мав обов`язок зберегти за позивачем його посаду та здійснювати виплату заробітної плати. Однак, відмова відповідача у виконанні таких дій призвела до необхідності використати 65 днів щорічних відпусток не на відпочинок, а на проходження навчання. Вчинення відповідачами протиправних дій та бездіяльності мало наслідком завдання позивачу страждань, що, на думку позивача, є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Головне управління ДФС у Харківській області не погодилось із рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подало апеляційну скаргу, у якій просило останнє скасувати, прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги скарги апелянт зазначає, що необхідність професійного навчання позивача керівником не визначалась. Рішення про проходження навчання приймалось позивачем одноособово. Листом Харківського регіонального інституту державного управління від 05.09.2018 повідомлено, що позивач зарахований на денну форму навчання строком на 4 місяця з 01.09.2018 по 31.12.2019. Заняття проводяться поза робочим часом, а саме: у середу та п`ятницю з 18 год. 20 хв. до 21 год. 00 хв., в суботу з 8 год. 30 хв. до 14 год.40 хв., а отже графік навчання дозволяє поєднувати навчання з роботою. З огляду на викладені обставини відповідач наголошував на відсутності підстав для видання наказу про збереження посади та заробітної плати на час навчання позивача.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, з 31.07.2017 відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 31.07.2017 № 1792-о позивач проходив державну службу на посаді заступника начальника Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

На підставі наказу Національної академії державного управління при Президентові України № 523ос від 23.07.2018 позивач зарахований на денну форму навчання за державним замовленням за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» до Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, строком навчання з 01.09.2018 по 31.12.2019.

10.08.2018 позивач звернувся до Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області із заявою, у якій повідомив про зарахування на денну форму навчання до Інституту, просив негайно до 13.07.2018, прийняти наказ про збереження його посади та заробітної плати на період навчання, додавши до заяви витяг з офіційного веб-сайту Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України список вступників, зарахованих слухачами Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України у 2018 році, за державним замовленням, денна форма навчання.

Зазначена заява для розгляду по суті була направлена до Головного управління ДФС у Харківській області.

14.08.2018 до Головного управління ДФС у Харківській області надійшла від Київської ОДПІ м. Харкова заява позивача про уточнення заяви від 10.08.2018 в частині дати прийняття наказу, а саме: замість - 13.07.2018, 13.08.2018.

В подальшому, листом Київської ОДПІ м. Харкова від 31.08.2018 до Головного управління ДФС у Харківській області направлено клопотання ОСОБА_1 від 31.08.2018 щодо невідкладного виконання вимог заяви від 10.08.2018.

Також, 05.09.2018 ОСОБА_1 надав додаткове клопотання щодо негайного виконання вимог попередніх заяв та клопотання.

Головне управління ДФС у Харківській області листом від 22.08.2018 звернулося до начальника Київської ОДПІ м. Харкова з проханням надати інформацію щодо проведення оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 за 2018 рік та повідомити, чи визначалася необхідність його професійного навчання у Харківському регіональному інститут державного управління, у відповідь на яке Київською ОДПІ м. Харкова повідомлено, що оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 за 2018 рік не проводилося та необхідність його професійного навчання не визначалась.

Харківський регіональний інститут державного управління листом від 05.09.2018 у відповідь на звернення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.08.2018, 03.09.2018 щодо умов навчання ОСОБА_1 (періоду навчального курсу та графіку навчального процесу) та необхідності в направленні його на навчання з відривом від служби, повідомив, що позивач зарахований на денну форму навчання строком на 4 місяця з 01.09.2018 по 31.12.2019. Заняття проводяться поза робочим часом, а саме: у середу та п`ятницю з 18 год. 20 хв. до 21 год. 00 хв., в суботу з 8 год. 30 хв. до 14 год.40 хв. Такий графік проведення занять із слухачами пояснений, тим, що інститут активно шукає шляхи використання нових, інноваційних форм та методів надання освітніх послуг державним службовцям. Зокрема, інститут розпочав роботу по запровадженню дуальної освіти, що передбачає поєднання навчання осіб у закладах освіти з навчанням на робочих місцях.

Із врахуванням зазначеної відповіді Харківського регіонального інституту державного управління Головне управління ДФС у Харківській області на заяву позивача від 10.08.2018, клопотання від 31.08.2018, додаткове клопотання від 05.09.2018 листом від 07.09.2018 повідомило, що графік навчання дозволяє поєднувати навчання з роботою.

Також, з огляду на реорганізацією Київської ОДПІ м Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» для вирішення питання щодо подальшого працевлаштування, ОСОБА_1 був запрошений до управління по роботі з персоналом Головного управління ДФС у Харківській області.

Позивач, не погодившись із відмовою відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що необхідність професійного навчання державного службовця визначається його безпосереднім керівником та службою управління персоналом державного органу за результатами оцінювання службової діяльності. У той же час, чинним законодавством не передбачено виплати заробітної плати одночасно з виплатою стипендії державним службовцям, направленим на навчання

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожному гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Стаття 1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно з ч. 2 ст. 1 зазначеного Закону державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частинами 1, 2 ст. 48 вказаного Закону встановлено, що державним службовцям створюються умови для підвищення рівня професійної компетентності шляхом професійного навчання, яке проводиться постійно.

Професійне навчання державних службовців проводиться за рахунок коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством, через систему підготовки, перепідготовки, спеціалізації та підвищення кваліфікації, зокрема в галузі знань "Публічне управління та адміністрування", у встановленому законодавством порядку в навчальних закладах, установах, організаціях незалежно від форми власності, які мають право надавати освітні послуги, у тому числі за кордоном.

Положення про систему підготовки, перепідготовки, спеціалізації та підвищення кваліфікації державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 48 вказаного Закону науково-методичне забезпечення діяльності системи підготовки, перепідготовки, спеціалізації та підвищення кваліфікації державних службовців здійснює Національна академія державного управління при Президентові України - вищий навчальний заклад з особливими умовами навчання, які визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частинами 4, 5 ст. 48 зазначеного Закону передбачено, що керівник державної служби у межах витрат, передбачених на утримання відповідного державного органу, забезпечує організацію професійного навчання державних службовців, підвищення кваліфікації державних службовців на робочому місці або в інших установах (організаціях), а також має право відповідно до закону закуповувати послуги, необхідні для забезпечення підвищення кваліфікації державних службовців, у підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб.

Підвищення рівня професійної компетентності державних службовців проводиться протягом проходження служби, а підвищення кваліфікації - не рідше одного разу на три роки.

Необхідність професійного навчання державного службовця визначається його безпосереднім керівником та службою управління персоналом державного органу за результатами оцінювання службової діяльності.

Згідно з ч. 7 ст. 48 зазначеного Закону на строк професійного навчання за державним службовцем зберігаються його посада та заробітна плата.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2013 № 255 затверджено Положення про прийом слухачів до Національної академії державного управління при Президентові України.

Відповідно до п. 1 Положення Національна академія державного управління при Президентові України як головний заклад вищої освіти у системі підготовки та підвищення кваліфікації фахівців за спеціальністю Публічне управління та адміністрування галузі знань Публічне управління та адміністрування здійснює підготовку за денною формою навчання державних службовців, посади яких належать до 1-9 групи оплати праці.

Національна академія здійснює прийом слухачів на навчання за денною, вечірньою, заочною (дистанційною) формою для підготовки фахівців освітнього ступеня магістра за спеціальністю Публічне управління та адміністрування галузі знань Публічне управління та адміністрування.

Організація навчання слухачів у Національній академії здійснюється за державним замовленням і договорами між Національною академією та замовниками на умовах, що визначаються такими договорами.

Строк навчання слухачів у Національній академії за денною, вечірньою та заочною (дистанційною) формами навчання за освітньо-професійними програмами підготовки магістра в обсязі 90 кредитів Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи (ЄКТС) становить 16 місяців.

Відповідно до п. 21 Положення на час навчання державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування за денною формою за державним замовленням у Національній академії посада, яку вони займали до навчання (крім виборних посад), може займатися іншою особою лише на умовах строкового трудового договору та не є вакантною.

Пунктом 24 Положення визначено, що на час навчання за державним замовленням за денною формою слухачам встановлюється стипендія у розмірі середньої заробітної плати за останнім місцем роботи, але не більш як 2700 гривень на місяць.

За наведеного правого регулювання слід дійти висновку, що саме на керівника державної служби покладений обов`язок, виключно у межах витрат, передбачених на утримання відповідного державного органу забезпечувати організацію професійного навчання державних службовців.

При цьому, необхідність професійного навчання державного службовця визначається його безпосереднім керівником та службою управління персоналом державного органу за результатами оцінювання службової діяльності.

Таким чином, така гарантія як збереження посади та заробітної плати на весь час навчання передбачена у випадках проходження слухачами навчання у Національній академії за державним замовленням і договорами між Національною академією та замовниками на умовах, що визначаються такими договорами, у разі проходження державним службовцем конкурсу та успішного складання іспитів.

Втім, у ході судового розгляду не підтверджено факт наявності на момент виникнення спірних правовідносин необхідності у проходженні професійного навчання позивача, яка була визначена безпосереднім керівником чи службою управління персоналом, як передбачено положеннями ст. 48 Закону України "Про державну службу", не надано відповідного договору щодо професійного навчання позивача за рахунок коштів державного бюджету.

Натомість, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» Київська ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з 28.03.2018 перебувала в процесі реорганізації шляхом приєднання як структурного підрозділу до відповідного територіального органу Служби, у зв`язку з чим у вересні 2018 позивачу направлено попередження про наступне вивільнення у зв`язку з проведенням реорганізації.

У ході судового розгляду встановлено, що позивач, не погодившись із попередженням про наступне вивільнення, звернувся до Національного агентства України з питань державної служби зі скаргами (вхідний НАДС № В-1223-18 від 22.10.2018, № В-1250-18 від 26.10.2018) щодо грубих порушень законодавства України з боку посадових осіб Головного управління ДФС України у Харківській області та створення ними перешкод у реалізації його прав, наданих йому Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, у якій просив провести службове розслідування стосовно начальника Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області ОСОБА_2 , заступника начальника Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області ОСОБА_3 , начальника управління персоналу Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області ОСОБА_4 , першого заступника начальника - голови комісії з реорганізації Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області Іващенко Т.В.; зобов`язати Головне управління державної фіскальної служби у Харківській області прийняти наказ про збереження посади позивача та заробітної плати на час навчання в інституті - до 01.01.2020 року та відкликати протиправне попередження про наступне вивільнення та протиправне повідомлення - пропозицію про переведення на нижчу посаду в іншій місцевості.

За наслідками розгляду зазначених скарг та проведення службового розслідування складено Висновок, яким встановлено, що начальник Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.

Зазначений висновок був оскаржений позивачем у судовому порядку та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі № 520/5575/19, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суді від 20.12.2019 та постановою Верховного Суду від 21.10.2021, окрім іншого, визнано протиправним та скасовано висновок Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Харківській та Сумській областях за результатами службового розслідування стосовно ОСОБА_2 керівника Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області від 30.11.2018 року, зобов`язано Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Харківській та Сумській областях вчинити певні дії - повторно розглянути скарги позивача як державного службовця про порушення його прав, встановлених Законом України "Про державну службу" та створення перешкод у реалізації таких прав з метою перевірки фактів, зазначених у скаргах від 19 та 21 жовтня 2018 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту зазначених судових рішень встановлено, що оскаржуваний висновок скасовано з тих підстав, що останній містить здебільшого аналіз правомірності дій ОСОБА_1 , а не особи, у відношенні якої призначено службове розслідування.

При цьому, висновків щодо безпосереднього предмету скарг позивача судами не викладено.

У той же час, Головне управління ДФС у Харківській області листом від 07.11.2018 додатково повідомило ОСОБА_1 про відмову у виданні наказу про збереження посади та заробітної плати у зв`язку з навчанням позивача за дуальною формою здобуття освіти, яка не передбачає відриву від служби за посадою. Також, повідомлено, що у разі надання інформації Харківським регіональним інститутом державного управління НАДУ при Президентові України щодо неможливості поєднання професійного навчання з роботою, Головним управлінням ДФС у Харківській області буде видано відповідний наказ.

В подальшому, Головним управління ДФС у Харківській області видано наказ від 23.11.2018 із посиланням на ст. 48 Закону України «Про державну службу» про збереження за ОСОБА_1 посади заступника начальника Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та заробітної плати на період професійного навчання в Харківському регіональному інституту державного управління НАДУ при Президентові України з 26.11.2018 по 31.12.2019, на підставі довідки Харківського регіонального інституту державного управління НАДУ при Президентові України від 07.11.2018 № 01-1531/04, згідно з якою позивачу дозволено з 02.11.2018 по 15.12.2018 відвідування занять та здача модульних контролів за індивідуальним графіком.

Втім, слід враховувати, що індивідуальний графік не наданий, встановити в які саме часи планується відвідування занять та здача модульних контролів не видається можливим. Інформація щодо неможливості поєднання професійного навчання з роботою відсутня.

За наведених обставин, враховуючи, що на момент подання заяви від 10.08.2018 та видання Головним управління ДФС у Харківській області наказу про збереження посади та заробітної плати від 23.11.2018 ОСОБА_1 проходив навчання саме за денною формою, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що такі дії відповідача фактично є визнанням позовних вимог та дають підстави для задоволення вимог в частині визнання протиправною відмови Головного управління ДФС у Харківській області у збереженні посади заступника начальника Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та заробітної плати на час професійного навчання з 01.09.2018 по 23.11.2018 за денною формою навчання за державним замовленням за спеціальністю "Публічне управління та адміністрування" у Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, зобов`язання Головного управління ДФС у Харківській області внести зміни до наказу від 23.11.2018 у даті з 26.11.2018 на дату 01.09.2018.

У той же час, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що питання збереження посади заступника начальника Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та заробітної плати на час професійного навчання не належить до повноважень Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, з огляду на що позовні вимоги щодо визнання протиправною відмову вказаного відповідача у здійсненні зазначених вище дій є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправною відмову Головного управління ДФС у Харківській області та Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у виплаті збереженої заробітної плати на збереженій посаді позивача за весь час професійного навчання - з 01.09.2018 по 31.12.2019 за денною формою навчання за державним замовленням Харківському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, зобов`язання відповідачів виплатити заборгованість, яка виникла з виплати збереженої заробітної плати на збереженій посаді за весь час професійного навчання; зобов`язання відповідачів своєчасно виплачувати збережену заробітну плату на збереженій посаді, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Разом з тим, Положенням про прийом слухачів до Національної академії державного управління при Президентові України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2013 № 255, на час навчання за державним замовленням за денною формою слухачам встановлюється стипендія у розмірі середньої заробітної плати за останнім місцем роботи, але не більш як 2700 гривень на місяць.

З цього приводу слід виходити з того, що чинним законодавством не передбачено одночасної виплати заробітної плати та виплати стипендії державним службовцям, які навчаються в закладах освіти.

Так, Національним агентством України з питань державної служби 20.08.2018 надано роз`яснення № 55-р/з «Про деякі питання професійного навчання за денною формою за державним замовленням державних службовців» аналогічного змісту, а саме:

«Згідно з ч. ч. 1, 2, 7 ст. 48 Закону України «Про державну службу» державним службовцям створюються умови для підвищення рівня професійної компетентності шляхом професійного навчання, яке проводиться постійно.

Професійне навчання державних службовців проводиться за рахунок коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством, через систему підготовки, перепідготовки, спеціалізації та підвищення кваліфікації, зокрема в галузі знань "Публічне управління та адміністрування", у встановленому законодавством порядку в навчальних закладах, установах, організаціях незалежно від форми власності, які мають право надавати освітні послуги, у тому числі за кордоном.

На строк професійного навчання за державним службовцем зберігаються його посада та заробітна плата.

Згідно із науково-практичним коментарем до ст. 48 Закону України «Про державну службу» законодавець передбачив юридичну гарантію для тих державних службовців, які проходять професійне навчання, що полягає у збереженні за ними посади та заробітної плати на весь час професійного навчання.

Відповідно до п. 21 Положення про прийом слухачів до Національної академії державного управління при Президентові України на час навчання державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування за денною формою за державним замовленням у Національній академії посада, яку вони займали до навчання (крім виборних посад), може займатися іншою особою лише на умовах строкового трудового договору та не є вакантною.

Таким чином, особа не припиняє державну службу, а направляється на навчання згідно зі ст. 48 Закону, при цьому на час такого навчання за нею зберігається посада. Інша особа призначається на таку посаду строково на час навчання державного службовця.

Отже, на період навчання державного службовця за денною формою за державним замовленням його трудова книжка зберігається за місцем роботи.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

На думку Національного агентства України з питань державної служби, під збереженням заробітної плати розуміється збереження встановленої наказом (розпорядженням) керівника державної служби в державному органі заробітної плати (посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг тощо). Разом з тим Законом та Положенням про прийом слухачів до Національної академії не передбачено виплати заробітної плати одночасно з виплатою стипендії державним службовцям, направленим на навчання».

Позивачем правомірність окремих положень роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 20.08.2018 № 55-р/з «Про деякі питання професійного навчання за денною формою за державним замовленням державних службовців», у тому числі щодо збереження заробітної плати, була оскаржена у судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2020 у справі № 640/3309/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 були залишені без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № № 640/3309/19 касаційну скаргу повернуто представника позивача.

Зазначені судові рішення набрали законної сили.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для виплати позивачу заробітної плати за період з 01.09.2018 по 31.12.2019.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління ДФС у Харківській області видати наказ про перенесення 65 днів щорічних відпусток, примусово використаних в період з 01.09.2018 по 30.11.2018, на інший термін, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки матеріали справи містять заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 31.08.2018, від 07.09.2018, від 21.09.2018, від 28.09.2018, від 05.10.2018, від 12.10.2018, від 19.10.2018, від 26.10.2018, від 02.11.2018, від 09.11.2018, від 16.11.2018, від 23.11.2018 про надання частин щорічної відпустки.

Будь-які докази на підтвердження застосування до позивача певного примусу при їх складанні відсутні, позивачем не надані.

У той же час, підстави перенесення щорічної відпустки визначені ст. 80 КЗпП України.

Однак, у ході судового розгляду позивачем не доведено існування обставин, що є законодавчо передбаченими підставами для перенесення щорічної відпустки.

Отже, в цій частині суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Втім, позивач, звертаючись до суду із вимогами про відшкодування моральної шкоди не розкрив суті негативного впливу протиправних дій/бездіяльності відповідачів на його душевний та психічний стан, та інших втрат немайнового характеру, не надав доказів перенесених страждань, душевних страждань тощо.

Крім того, позивачем не зазначено критеріїв, які він враховував при визначенні причинно-наслідкового взаємозв`язку наслідків, що настали з дій/бездіяльності відповідача, не вказав конкретних обставин, які що мають значення для вирішення питання щодо обґрунтованості заявленої вимоги про стягнення моральної шкоди.

Таким чином, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не знайшли обґрунтування у ході судового розгляду справи, а тому судом першої інстанції вірно відмовлено у їх задоволенні.

З огляду на вказане безпідставними є також вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області щодо списання відповідних коштів на користь позивача.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду в наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 по справі № 520/9169/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов