Справа № 420/13524/21
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/13524/21
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідачаКравця О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн+» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року по справі № 420/13524/21, прийнятого в порядку спрощеного письмового провадження у складі судді Єфіменка К.С., за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн+» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

30 липня 2021 року ГУ ДПС в Одеській області звернулось до суду з позовом до ТОВ «Пром Лайн+», в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн+» (), a саме з усіх відкритих рахунків у банках обслуговуючих підприємство суму заборгованості, а саме з податку на додану вартість - 255806, 84 грн. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/4010100.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року адміністративний позов був задоволений.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року, ТОВ «Пром Лайн+» подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги апелянт, обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість та терміни сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим повідомленням-рішенням.

Апелянт вказує на те, що головним державним ревізором-інспектором Кащеєєвою В.А. у даних, що встановлені камеральною перевіркою зазначається Податкове повідомлення-рішення без дати та номера такого рішення. Також у другому пункті наведеної таблиці зазначається не Податкове повідомлення-рішення, за яким головним державним ревізором-інспектором встановлено порушення термінів сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а Податкова декларація з податку на додану вартість № від 16.05.2019 року. Зазначене в описовій частині Акта № 3655/15-32-50-04/41356317 від 21.05.2020 року Податкове повідомлення-рішення не було надано представником ГУ ДПС в Одеській області у якості додатка до позовної заяви від 26 липня 2021 року, тож суд при винесені судового рішення по справі № 420/13524/21 від 27 вересня 2021 року не мав змоги повністю дослідити викладені позивачем обставини справи без належного доказу існування такого Податкового повідомлення-рішення.

Апелянт зазначає, що у висновку Акта № 3655/15-32-50-04/41356317 від 21.05.2020 року відсутні відомості про виявлені порушення ТОВ «ПРОМ ЛАЙН +» термінів сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим повідомленням рішенням протягом строків, визначених п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями). Отже, апелянт вважає, що головним державним ревізором-інспектором не було виявлено порушення ТОВ «ПРОМ ЛАИН +» термінів сплати визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим повідомленням рішенням протягом 336 днів, що вказані у наведеній Актом № 3655/15-32-50-04/41356317 від 21.05.2020 року таблиці, у сумі 470 гривень 00 копійок.

Крім того, апелянт вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 23 липня 2020 року не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог ГУ ДПС в Одеській області на підставі такого рішення є порушенням законодавства України, оскільки 30 квітня 2020 року ТОВ «ПРОМ ЛАЙН +» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за 7 місяць 2018 року № . Таким уточнюючим розрахунком платник податків виправив помилку, що була допущена в уточнюючому розрахунку № від 06 лютого 2019 року. Платником податків було уточнено показник податкового зобов`язання у рядку 9, податкового кредиту у рядку 17 та зараховано 187 093 грн. (сума помилково зазначеного позитивного значення податкового зобов`язання та податкового кредиту та нарахованого платником податку штрафу) у зменшення суми податкового боргу з ПДВ. Проте, позивач вважає, що поданням уточнюючого розрахунку № від 30.04.2020 року не погасив податковий борг у сумі 187 093 грн., а лише виправив помилку, що була випадково зазначена в уточнюючому розрахунку № від 06.02.2019 року.

На думку апелянта, ГУ ДПС в Одеській області при прийнятті Податкового повідомлення - рішення № від 23 липня 2020 року було неправомірно застосовано пункт 126.1 статті 126 ПКУ по відношенню до ТОВ «ПРОМ ЛАЙН +».

Апелянт зазначає, що при винесені оскаржуваного рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/13524/21 від 27 вересня 2021 року суд 1-ї інстанції не вжив заходи для встановлення підтвердження відомостей, на які посилається позивач (пропозиції надати підтвердження таких відомостей) щодо наявності самостійно нарахованого податкового боргу у відповідача на суму 219 471,76 грн, що свідчить про порушення судами принципу офіційного зіпсування всіх обставин даної справи.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн+» зареєстроване Юридичним департаментом Одеської міської ради 25.05.2017 p. зa №0062556.

За даними Головного управління ДПС в Одеській області ТОВ «Пром Лайн+» перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області, Приморська державна податкова інспекція з 26.05.2017 року та зареєстрований за №97.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що на момент звернення до суду, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, розрахунку заборгованості та iнтегрованих карток платника (ІКП) податкова заборгованість з податку на додану вартість ТОВ «Пром Лайн+» перед бюджетом становить 255 806,84 грн (а/с 8).

Заборгованість з податку на додану вартість виникла в результаті: проведення перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість, як результат було складено акт №3655/15-32-50-04/41356317 вiд 21.05.2020 року (а/с 22-23) та винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.07.2020 року (а/с 19) - 36 331,40 грн. (штрафна санкцiя); самостійного нарахування платником податку уточнюючої податкової декларації №46002319 від 01.07.2018 року на загальну суму 219 471,76 грн. (основний платіж) (а/с 11).

А також, нарахування пені з податку на додану вартість у розмірі 3,68 грн. відповідно до ст.129 Податкового кодексу України та 4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (а/с 12).

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості у встановлені законодавством строки, податковим органом винесено податкову вимогу форми Ю №701-13 від 01.10.2020 року (а/с 13), яку направлено за адресою відповідача (а/с 14).

Отже на час звернення до суду зазначена у вимозі сума боргу відповідачем не сплачена та платник податків має податковий борг в загальному розмірі 255806,84 грн., що підтверджується документально та не заперечується відповідачем.

Також, на час розгляду судом справи по суті заявлених позовних вимог, доказів оскарження податкової вимоги форми Ю №701-13 від 01.10.2020 року або погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов`язаннями до суду не надано.

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ТА ОЦІНКА СУДУ :

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпунктів 14.1.1-1., 14.1.175., 14.1.156., 14.1.162., 14.1.137. пункту 14.1 статті 14 ПК України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки;

Орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із підпунктом 19-1.1.45. пункту 19-1.1. статті 19 ПК України контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

У відповідності до підпункту 20.1.34 пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях (п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до положень статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України).

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття податкової вимоги), стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктами 20.1.19, 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини, а також стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Апеляційний суд зазначає, що непогашення податкового боргу, зокрема зі сплати штрафних (фінансових) санкцій та пені, дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи на погашення податкового боргу, який виник через таку несплату. При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерій поведінки державного органу у сфері публічних відносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 440/4082/18.

Апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди відповідача з висновками Акту № 3655/15-32-50-04/41356317 від 21.05.2020 року та прийнятим на підставі вказаного Акту податкового повідомлення - рішення № від 23 липня 2020 року.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що у разі з незгоди з рішенням контролюючого органу, відповідач, згідно норм чинного законодавства, мав право звернутись оскаржити його в судовому або адміністративному порядку. Проте, з інформації Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ТОВ «Пром Лайн+» таким правом не скористалось та не оскаржувало податкове повідомлення-рішення № від 23 липня 2020 року у судовому порядку. Докази оскарження вказаного рішення в адміністративному порядку також відсутні у матеріалах справи.

Більш того, згідно інформації Єдиного державного реєстру судових рішень не вбачається факту оскарження відповідачем і податкової вимоги форми Ю №701-13 від 01.10.2020 року.

Стосовно самостійно нарахованого податкового боргу у відповідача на суму 219 471,76 грн апеляційний суд зазначає наступне.

З виписки ІКП ТОВ «Пром Лайн+» вбачається, що податковий борг за податковим повідомленням-рішенням № від 23 липня 2020 року сплачений не був, а 24.11.2020 року, у зв`язку виправленням самостійно виявлених відповідачем помилок було збільшено податкове зобов`язання на суму 219 471,76 грн.

Тобто, сума податкового боргу фактично змінилася, але податковий борг не переривався та не був погашений.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що причиною не надіслання нової податкової вимоги, стало те, що згідно з приписами пп. 59.6 ст.59 ПКУ - у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового борг) збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Отже, норми Податкового кодексу України не містять обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу.

Отже, з урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом відповідачу податкової вимоги, апеляційний суд вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта, що суд 1-ї інстанції при винесені судового рішення не мав змоги повністю дослідити викладені позивачем обставини справи без належного доказу існування Податкового повідомлення-рішення, оскільки копія податкового повідомлення-рішення № від 23 липня 2020 року у матеріалах справи наявна (а/с 19) та була досліджена судом першої інстанції під час ухвалення рішення у справі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про часткову обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки апеляційного суду:

Судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права, справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийнятне та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.

Апеляційний суд доходить до висновку, щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги, та зміни чи скасування рішення суду 1-ої інстанції, а також вважає, що відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Лайн+» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів.

Повне судове рішення складене та підписане 13 грудня 2021 року.

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.