Справа № 560/123/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/123/21

Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

14 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 строку в періоди з 09.12.1987 по 31.01.1990, з 01.02.1990 по 23.01.1991, з 24.01.1991 по 18.09.1991, з 28.04.2007 по 01.05.2016, до 10-річного стажу роботи, що дає їй право на пенсію за вислугу років, передбаченого ст. 37 Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до 10-річного стажу роботи на посадах, віднесених до посад державного службовця, що дає ОСОБА_1 право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", час в періоди з 09.12.1987 по 31.01.1990, з 01.02.1990 по 23.01.1991, з 24.01.1991 по 18.09.1991, з 28.04.2007 по 01.05.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 періоди з 09.02.1987 по 24.10.1990 та з 28.04.2007 по 01.05.2016 до стажу державної служби.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди з 09.02.1987 по 24.10.1990 та з 28.04.2007 по 01.05.2016 до стажу державної служби ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", яка зареєстрована 14.07.2020, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачкою не надано довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державними службовцями.

Щодо зобов`язання суду першої інстанції зарахування періоду роботи з 09.02.1987 по 24.10.1990 на посаді секретаря первинної партійної організації учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих, апелянт вказує, що будь-яких доказів обрання позивача на вказану посаду суду не надано. Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції при вирішенні даної справи безпідставно враховано Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача з 28.04.2007 по 01.05.2016 на посадах, відселених до посад державного службовця, апелянт вказує, що згідно записів трудової книжки з 26.04.2007 ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування та відповідно їй присвоювались ранги посадової особи місцевого самоврядування.

Апелянт вважає, що оскільки посади місцевих рад та їх виконавчих комітетів віднесені до відповідних категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців, а тому підстави для зарахування вказаного періоду до стажу державної служби відсутні.

На думку апелянта, враховуючи, що позивач станом на 01.05.2016 не мала 10 років стажу державної служби та не перебувала на посадах, передбачених ст. 25 Закону України №3723, відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції здійснює апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, а рішення суду - скасувати в частині, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 20.07.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За змістом трудової книжки ОСОБА_1 у спірний період працювала:

- з 08.07.1981 по 19.09.1983 на посаді «инженером-технологом закройного и подготовительного цехов Каменец-Подольского учебно-производственного предприятия УТОГ»;

- з 01.02.1990 по 23.01.1991 на посаді інструктора організаційного відділу міськкому Компартії України;

- з 24.01.1991 по 18.09.1991 на посаді політорганізатора міськкому Компартії України;

- з 28.04.2007 по 21.04.2010 начальником відділу промисловості та економіки комунальних підприємств управління економіки виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради;

- з 22.04.2010 по 08.08.2010 на посаді начальника та заступника управління комунального майна виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради;

- з 09.08.2010 по 01.05.2016 на посаді начальника управління економіки виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради.

Відповідно до архівної довідки Державного архіву Хмельницької області від 23.11.2020 №Г-1844/01.01-14/2020 ОСОБА_1 рішенням бюро Кам`янець-Подільського міськкому Компартії України Хмельницької області від 09.12.1987 (протокол №35) затверджена секретарем первинної партійної організації учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих, вибрана 29.09.1987, а рішенням від 23.01.1990 (протокол №16) - інструктором організаційного відділу міськкому Компартії України з 01.02.1990.

Позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Листом №3918-3339/Г-03/8-2200/20 від 12.08.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило ОСОБА_1 про відсутність в неї стажу на посадах державної служби, внаслідок чого вона не має права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що період роботи позивача з 09.02.1987 по 24.10.1990 слід зарахувати до стажу державної служби, оскільки згідно архівної довідки Державного архіву Хмельницької області від 23.11.2020 №Г-1844/01.01-14/2020 позивач з 09.12.1987 затверджена секретарем первинної партійної організації учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих (вибрана 29.09.1987), а з 01.02.1990 - інструктором організаційного відділу міськкому Компартії України, а тому ці посади вважаються, відповідно, виборною та відповідальною (прийняття здійснювалось рішенням колегіального органу партійної організації).

При цьому, суд першої інстанції вказав, що законодавством встановлено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця особам, які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990, у зв`язку з чим підстави для зарахування до стажу роботи позивача періоду з 25.10.1990 по 18.09.1991 відсутні.

Щодо періоду роботи позивача з 28.04.2007 по 01.05.2016 на посадах в органах місцевого самоврядування, суд першої інстанції вказав, що згідно з пунктом 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене, періоди роботи позивачки з 28.04.2007 по 01.05.2016 в органах місцевого самоврядування на відповідних посадах слід зарахувати до її стажу державної служби.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що встановлені під час розгляду справи обставини вказують на безпідставність доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи позивачки з 09.02.1987 по 24.10.1990 та з 28.04.2007 по 01.05.2016 до стажу державної служби.

Однак, враховуючи, що відповідач не розглянув заяву ОСОБА_1 про перехід на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" та рішення за результатами її розгляду не прийняв, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", яка зареєстрована 14.07.2020, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої саме цим Законом, на інший.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року, відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ та мають, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, вік і страховий стаж.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією у рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у рішенні від 04 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18 та у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17, від 10 квітня 2019 року у справі №607/2474/17.

Судом встановлено, що позивач досягла встановленого законодавством віку, а її страховий стаж становить 39 років 10 місяців 25 днів.

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою, в якій просила перевести її на пенсію за віком державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03 серпня 2020 року №78248 позивачу відмовлено ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком, відповідно до Закону України №1058-IV, на пенсію за віком державним службовцям, відповідно до Закону України №889-VIII.

У вищевказаному листі зазначено, що пенсії, відповідно, до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців (стаття 37 Закону України №3723-XII від 1) призначаються особам, які: досягли пенсійного віку; мають страховий стаж: чоловіки - 35 років, жінки - 30 років; не призначали пенсію відповідно до Закону України №3723-XII та на день набрання чинності Законом України №889-VIII мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01 травня 2016 року. Відповідач вказав на відсутність стажу на посадах державної служби, у зв`язку з чим позивач не має права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач, звертаючись до суду з адміністративним позовом, просила суд зарахувати до стажу державної служби періоди роботи: з 09.12.1987 по 31.01.1990 на посаді секретаря первинної партійної організації учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих, з 01.02.1990 по 23.01.1991 на посаді інструктора організаційного відділу міськкому Компартії України, з 24.01.1991 по 18.09.1991 на посаді «политорганизатора горкома Компартии Украины», з 28.04.2007 по 23.04.2010 на посаді начальника відділу промисловості та економіки підприємств управління економіки виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, з 22.04.2010 по 08.08.2010 на посаді начальника управління комунального майна виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, з 09.08.2010 по 01.05.2016 на посаді начальника управління економіки виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача в частині зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача з 09.02.1987 по 24.10.1990, колегія суддів зазначає, що пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах установлених на той час законодавством.

На виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року «Про введення в дію Закону України «Про державну службу», Кабінет Міністрів України постановою від 03 травня 1994 року № 283 затвердив Порядок обчислення стажу державної служби.

Абзацами 1-3 пункту 2 Порядку 283 встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

У Додатку до вказаного Порядку наведено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Вказаним Переліком, серед іншого, передбачено виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Порядком обчислення стажу державної служби передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи в організаціях, передбачених абзацом 4 пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 (далі - Положення №1049).

За приписами пункту 3 Положення №1049, до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується, стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статті 118 Кодексу законів про працю України, зокрема в партійних, профспілкових і комсомольських на виборних та відповідних посадах.

Згідно статті 118 КЗпП України, працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції України від 03 червня 1994 року №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Суд першої інстанції, зараховуючи до стажу державної служби період роботи позивача з 09.02.1987 по 24.10.1990 виходив з того, що архівною довідкою Державного архіву Хмельницької області від 23.11.2020 №Г-1844/01.01-14/2020 підтверджується, що ОСОБА_1 з 09.12.1987 затверджена секретарем первинної партійної організації учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих (вибрана 29.09.1987), а з 01.02.1990 - інструктором організаційного відділу міськкому Компартії України, а тому наявні підстави для зарахування вказаного спірного періоду.

Однак, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки досліджуючи трудову книжку ОСОБА_1 судом не встановлено відповідного запису, який би свідчив про зайняття позивачем вказаних посад у спірні періоди.

Так, згідно відомостей з трудової книжки ОСОБА_1 відповідно до запису №9 та наказу №125 від 08.07.1981 позивача переведено «инженером-технологом закройного и подготовительного цехов Каменец-Подольского учебно-производственного предприятия УТОГ», а згідно запису №10 та наказу №175 від 19.09.1983 позивача звільнено в порядку переведення в міськком партії на підставі ч. 5 ст. 36 КЗОТ УССР.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тобто, аналізуючи встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача з 09.02.1987 по 24.10.1990, оскільки записи про затвердження з 09.12.1987 ОСОБА_1 секретарем первинної партійної організації учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи з 09.02.1987 по 24.10.1990 з прийняттям нової постанови в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

При цьому колегія суддів зауважує про відсутність будь-яких доказів відносно того, що повноваження ОСОБА_1 , як секретаря первинної партійної організації учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих, здійснювались не на громадських засадах.

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача з 28.04.2007 по 01.05.2016 на посадах в органах місцевого самоврядування, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині та зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001, в органах місцевого самоврядування встановлюється, зокрема, така категорія посад: четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Пунктом 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі № 735/939/17 (адміністративне провадження №К/9901/2444/17).

Таким чином, з врахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування періодів роботи позивача з 28.04.2007 по 01.05.2016 в органах місцевого самоврядування на відповідних посадах до її стажу державної служби.

При цьому, аргументи, наведені апелянтом в цій частині, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перехід на пенсію за віком згідно Закону №889.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо невідповідності поданої позивачем заяви, оскільки вказана обставина не слугувала підставою для відмови у переведенні з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції не надано оцінку усім обставинам у справі, що мають значення для її вирішення, а тому рішення суду першої інстанції є необґрунтованим в частині, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи з 09.02.1987 по 24.10.1990 з прийняттям нової постанови в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року скасувати в частині визнання протиправними дій та зобов"язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи з 09.02.1987 по 24.10.1990.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.