Справа № 759/21766/20
Суддя: Журибеда О. М.
Дата ухвалення: 2021-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21766/20

пр. № 2-а/759/77/21

14 вересня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Мурга Т.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справуза позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08.12.2020 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яким просить скасувати постанову серія ЕАМ № 3493446 від 29.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУаАП та закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.11.2020 року відносно нього старшим сержантом патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Марченко В.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 3493446 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Відповідно до якої він, 29.11.2020 року о 02 год. 54 хв. в с. Чайки по вул. Печерська, 2 керував транспортним засобом марки «Yamaha», при собі не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР. Зазначив, що він не керував транспортним засобом а котив його. Вважає, що дії інспектора були не правомірними та не ґрунтувались на вимогах чинного законодавства.

28.04.2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач зазначає, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області було встановлено вину ОСОБА_1 у керуванні 29.11.2020 року в 02 год. 20 хв. транспортним засобом «Yamaha», в с. Чаки по вул. Печерська, 2, що спростовує доводи позивача про не керування ним транспортним засобом «Yamaha». На підставі викладеного просять відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що старшим сержантом патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Марченко В.М. була винесена постанова серії ЕАМ № 3493446 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с.7)

Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 29.11.2020 року о 02 год. 54 хв. в с. Чайки по вул. Печерська, 2 керував транспортним засобом марки «Yamaha», при собі не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що не керував транспортним засобом «Yamaha», а котив його.

Проте вказані обставини спростовуються матеріалами справи, а саме постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.02.2021 року у праві № 369/15429/20.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлені статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має гуртуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.11.2020 серії ЕАМ № 3493446.

Керуючись ст. ст. 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КУпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», ст. ст. 9, 21, 72-778, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда