Справа № 120/3552/19-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3552/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

08 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Кудрик Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчимнити дії,

В С Т А Н О В И В :

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 05.12.2019, яке набрало законної сили, вказаний позов задовольнив. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті доплати до пенсії за період з 01.07.2012 до 31.12.2017 виходячи з того, що підвищення до пенсії ОСОБА_1 за даний період повинно було складати 90% від грошового забезпечення 7286,90 грн., а не 80% від 7073,50 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ», згідно довідки №10794 від 31.05.2012;

Також зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та доплату до пенсії за період з 01.07.2012 до 31.12.2017 виходячи з того, що підвищення до пенсії ОСОБА_1 за даний період повинно було складати 90% від грошового забезпечення 7286,90 грн., а не 80% від 7073,50 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ», згідно довідки №10794 від 31.05.2012.

10.03.2021 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення шляхом зобов`язання відповідача-суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою суду 05.04.2021 заяву позивача задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подати протягом одного місяця з дня отримання даної ухвали звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі № 120/3552/19-а.

На виконання вказаного рішення 28.04.2021 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення суду у справі № 120/3552/19-а.

Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 31.05.2021 зазначений звіт визнано таким, що не підтверджує виконання судового рішення в повному обсязі. При цьому Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язано у місячний строк з дня отримання ухвали подати до суду новий звіт про виконання судового рішення у цій справі.

16.07.2021 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.07.2021 № 0200-0802-7/43478про виконання рішення суду в адміністративній справі № 120/3552/19-а.

У звіті відповідач зазначає, що на виконання судового рішення Головне управління провело перерахунок пенсії позивача і розмір заборгованості становить 42007,96 за період з 01.07.2012 по 31.12.2017. Вказана сума буде виплачена в порядку календарної черговості за окремою бюджетною програмою, оскільки на момент прийняття та виконання судового рішення діяв Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 за № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Крім того, відповідач звертає увагу, що пенсійний орган не відмовляється від своїх зобов`язань перед позивачем, але недоплачена пенсія буде виплачена йому в порядку черговості погашення заборгованості Пенсійного фонду України з пенсійних виплат за рішеннями судів, та лише за наявності необхідних для цього коштів в державному бюджеті. На думку представника, в інший спосіб виконати рішення суду неможливо.

Згідно інформації викладеної в листі від 07.06.2021 за № 0200-0801-5/35099 відповідач звернувся до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів, присуджених позивачу.

За інформацією визначеною в листі від 05.07.2021№ 2800-030203-9/31839 Пенсійний фонду України повідомив Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що положеннями статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Вказали, що нараховані на виконання рішень судів кошти підлягають виплаті в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Відтак, на думку відповідача, Головне управління в межах своїх повноважень вжило усіх заходів для виконання судового рішення в адміністративній справі № 120/3552/19-а.

Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 21.07.2021 прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.07.2021 № 0200-0802-7/43478 про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 в адміністративній справі № 120/3552/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що в розрахунку який надано разом зі звітом заборгованість визначено невірно тому, що в розрахунку сума яка підлягала виплаті зазначена вірно, а сума яка реально виплачена не відповідає дійсності (витяг з AT Ощадбанк надавався).

Вважає, що реальна виплата (на картковий рахунок в ощадбанку) починаючи з липня 2012 по грудень 2017, (всього 66 місяців) щомісячно складала 5658.80 грн. (за винятком з лютого 2015 до грудня 2015 включно складала 5328,01 гpн., щомісячно, а з січня 2016 до червня 2016 включно складала 5407,21 грн., щомісячно.

Також зазначає, що на заперечення позивача та виконавчі дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в подальшому відповідачем було донараховано кошти в сумі 11523,60 грн., тобто загальна заборгованість відповідачем визначена в розмірі 53531,56 грн. (Bx. №5742/2-3-20 від 0510.20 з додатками), але в звіті про це жодного слова нема.

Вважає, що це знову не вірно розрахована сума тому що відповідачем відповідно до судового рішення за справою № 127/27678/16-a від 23 квітня 2019 року з липня 2015 по грудень 2017 включено в розрахунок на доплату в колонку фактично виплачено за справою № 120/3552/19-3, суми по 168,31грн., щомісячно, але не збільшило на цю ж суму за цей же період В колонці що підлягало виплаті. Тобто, сума доплати в розрахунку на доплату за справою № 120/3552/19-a зменшилась на суму доплати яка визначена за судовим рішенням у справі №127/27678/16-a від 23 квітня 2019 року, і це все без компенсації втрати частини доходів у зв`язку з затримкою виплати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що Головне управління в межах своїх повноважень вжило усіх заходів для виконання судового рішення в адміністративній справі № 120/3552/19-а.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування суддею суду першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, КАС України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, такі види судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (статті 382); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383).

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Як встановлено судом першої інстанції, ухвалене на користь позивача рішення в цій справі станом на день прийняття оскаржуваної ухвали в повному обсязі не виконане, адже позивачу не виплачено кошти в сумі, донараховані у зв`язку з проведенням перерахунку.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки доводам позивача, що в розрахунку який надано разом зі звітом заборгованість визначено невірно.

Зокрема, реальна виплата (на картковий рахунок в ощадбанку) починаючи 3 липня 2012 по грудень2017, щомісячно складала 5658.80 грн. (за винятком 3 лютого 2015 до грудня 2015 включно складала 5328,01 гpн., щомісячно, а з січня 2016 до червня 2016 включно складала 5407,21 грн., щомісячно. Також, відповідачем було донараховано кошти в сумі 11523,60 грн.

Тобто загальна заборгованість відповідачем визначена в розмірі 53531,56 грн. (Bx. №5742/2-3-20 від 0510.20 з додатками), але в звіті про це жодного слова не зазначено.

Разом з тим сума доплати в розрахунку на доплату за справою № 120/3552/19-a зменшилась на суму доплати яка визначена за судовим рішенням у справі №127/27678/16-a від 23 квітня 2019 року.

Тобто, не вірно обчислено та надано в звіті суму заборгованості позивачу.

Таким чином, наявні підстави для відмови в прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.07.2021 № 0200-0802-7/43478 про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 в адміністративній справі № 120/3552/19-а.

Водночас слід зазначити, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення, та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду, або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Таким чином, аналіз положень ст. 382 КАС України свідчить про те, що наклаення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Враховуючи вищезазначене, правових підстав для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області немає, однак наявні підстави для зобов`язання відповідача подати новий реальний звіт про його виконання із чітким зазначенням розрахованих та виплачених сум пенсійним органом позивачу.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчимнити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, відповідно до якої відмовити в прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.07.2021 № 0200-0802-7/43478 про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 в адміністративній справі № 120/3552/19-а.

Встановити Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області новий строк (30 робочих днів) з дати отримання даної постанови, для подання до Вінницького окружного адміністративного суду звіту про повне та належне виконання рішення суду від 05.12.2019 року у справі № 120/3559/19-а.

В застосуванні до керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 грудня 2021 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Капустинський М.М.