Справа № 480/4384/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 р.Справа № 480/4384/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.

представника позивача - Пєтухова А.Ю.

представника відповідача - Савченко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 (суддя: Л.М. Опімах, м. Суми, повний текст складено 12.04.2021) по справі № 480/4384/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Сумській області) в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 10.10.2019, № від 10.10.2019, № від 10.10.2019, № від 10.10.2019, № від 10.10.2019.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 10 жовтня 2019 року № про збільшення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку у вигляді інших ніж заробітна плата, у розмірі 8690 ( вісім тисяч шістсот дев`яносто) грн. 85 коп., № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 724 ( сімсот двадцять чотири) грн.85 коп., № про застосування штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині постанову про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що під час проведеної документальної позапланової перевірки позивача було встановлено, що позивач здійснював виплати на користь інших громадян, відповідно до п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 є податковим агентом, відповідальним за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб з таких доходів. За результатами перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України чим занижено податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за 2018 у сумі 6952,68 грн. Встановлене перевіркою заниження податкових зобов`язань з нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 6952,68 грн. за 2018, що призвело до порушення платником п.п. 163.1.1 п.163.1 ст.163, п. 176.1 ст.176, п.п. 16 1 п.10 р.20 Податкового кодексу України, в наслідок чого позивачу було нараховано до сплати в бюджет військового збору з неоподаткованих виплат на користь інших фізичних осіб у сумі 579,39 грн.

Відповідач вказує, що висновки акту перевірки щодо встановлених в ході перевірки порушень по виплатах на адресу інших фізичних осіб зроблені на підставі тих первинних документів, які були надані позивачем для її проведення. Заперечень до акту перевірки та інших недосліджених при перевірці первинних документів позивачем до Головного управління ДПС у Сумській області не подавалось. Вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення не було враховано положення пункту 85.2 статті 85 ПК України та всупереч пунктам 44.6 та 44.7 статті 44 ПК України, частині 2 статті 74 КАС України, прийнято в якості доказів документи, що при проведенні перевірки до контролюючого органу не надавались. Крім того, відповідач вказує, що ФОП ОСОБА_1 з 01.10.2017 по 27.03.2018 перебував на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності. При цьому, надання поворотної фінансової допомоги не передбачає перебування на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної податкової служби у Сумській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з 26.09.2017 по 27.03.2018. За результатами перевірки складений акт № 54/18-28-33-03-10/ НОМЕР_1 від 18.09.2019 року ( том 1 а.с. 23-47).

Згідно висновків акту перевірки встановлено наступні порушення позивачем вимог податкового законодавства:

- п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України в наслідок не подання Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма №20-ОПП);

- п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-V1 внаслідок відсутності документів первинного обліку щодо нарахування на адресу інших фізичних осіб сум доходів (відсутні акти виконаних робіт, рахунки по взаємовідносинах з ФОГІ ОСОБА_2 , фізичними особами - ОСОБА_3 (рнокпл НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_4 ),

- п. 51.1 ст. 51, абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями, п. 2.1. 2.2. 2.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 № 49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2014 за № 228/25005 податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. N 1ДФ) за І квартал 2018 по виплатах на адресу ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_5 ), фізичними особами - ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 ). ОСОБА_6 її. (рнокпп НОМЕР_3 ). ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_4 );

- п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, що призвело де нарахування зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб з неоподаткованих виплат нг користь інших фізичних осіб за 2018 у сумі 6952.68 грн,

- п.п. 163.1.1 п.163.1 ст. 163, п. 176.1 ст. 176, пп. 16-1 п.10 р.20 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-V1, що призвело до нарахування зобов`язання зі сплати в бюджет військового збору з неоподаткованих виплат па користь інших фізичних осіб за 2018 в сумі 579,39 грн.;

- п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України в наслідок несвоєчасної сплати нарахованих авансових платежів по єдиному податку за жовтень-листопад 2017 року.

На підставі акту перевірки за виявленими порушеннями Головним управлінням ДПС у Сумській області прийняті стосовно ФОП ОСОБА_1 податкові повідомлення - рішення:

№ від 10.10.2019, яким донараховано грошове зобов`язання в сумі 170,00 грн. штрафних санкцій за неподання до ДПІ повідомлення за формою 20-ОПП;

№ від 10.10.2019, яким донараховано грошове зобов`язання в сумі 510,00 грн. штрафних санкцій за відсутність документів первинного обліку;

№ від 10.10.2019, яким донараховано грошове зобов`язання в сумі 510,00 грн. штрафних санкцій за неподання звітності за формою 1-ДФ;

№ від 10.10.2019, яким донараховано грошове зобов`язання в сумі 8 690,85 грн., у тому числі 6 952,68 грн. податку на доходи фізичних осіб та 1 738,17 грн. штрафні санкції;

№ від 10.10.2019, яким донараховано грошове зобов`язання в сумі 724,24 грн., в тому числі 579,39 грн. військового збору та 144,85 грн. штрафні санкції. (том а.с. 14-22).

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення в частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності у позивача обов`язку здійснювати нарахування та утримання податку на доходи з фізичних осіб і військового збору та подання спеціальної звітності за формою 1-ДФ по взаємовідносинах з фізичними особами - ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також ненадання відповідачем доказів щодо виявлення певного майна, яке є об`єктом оподаткування та необхідності подання Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, рішення про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб та військового збору ґрунтуються на висновках відповідача ( п.2.3.3. Акту перевірки) про ведення позивачем господарської діяльності, в ході якої він здійснював виплати на користь фізичних осіб, які не є його найманими працівниками, а саме 20.03.2018 на суму 3 600,00 грн. на користь громадянина ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_4 ), призначення платежу - «господарські витрати», 20.03.2018 на суму 4 515,00 грн. на користь громадянина ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_4 ), призначення платежу - «господарські витрати», 20.03.2018 на суму 12 681,00 грн. на користь громадянина ОСОБА_5 ( НОМЕР_3 ), призначення платежу - «відшкодування господарських авансових витрат», 20.03.2018 на суму 17 830,00 грн. на користь громадянки ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 ), призначення платежу - «відшкодування господарських витрат». Вказані висновки ґрунтуються на підставі банківської виписки по рахунку позивача.

За змістом абзацу а пункту 171.2 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших оподатковуваних доходів джерелом їх походження в Україні, є податковий агент, який в силу вимог підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України при нарахуванні (виплаті, наданні) оподатковуваного доходу на користь платника податку зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Правовою основою для отримання поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються відповідно до статей 1046 1053 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пп.165.1.31 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи у вигляді основної суми поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.

Водночас в ході судового розгляду справи встановлено, що між позивачем та ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 20.03.2018 були укладені договори позики грошових коштів (том 1 а.с.4-11), на виконання яких позивач перерахував обумовлені договорами кошти. Виявивши помилку в оформленні платіжних документів, наступного дня 21.03.2018 позивач звернувся до зазначених осіб з проханням повернути перераховані кошти, в результаті кошти були повернуті, про що складені відповідні розписки ( том 1 а.с. 105-107, 108-110).

Отже, вказані особи жодного доходу від позивача не отримали, крім того, вчинення даних правочинів не пов`язане з господарською діяльністю позивача як фізичної особи-підприємця.

Вказані обставини свідчать про відсутність у позивача обов`язку, як податкового агента, здійснювати нарахування та утримання податку на доходи з фізичних осіб та військового збору, а також подання спеціальної звітності за формою 1-ДФ по взаємовідносинах з фізичними особами - ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ..

Доводи відповідача про ненадання в ході перевірки позивачем в цій частині пояснень та документів, що підтверджують зазначені обставини, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено, з таких підстав.

Як встановлено судом, 27.03.2018 припинена державна реєстрація позивача як суб`єкта підприємницької діяльності.

28.01.2019 на адресу позивача контролюючим органом надісланий запит про надання інформації та її документального підтвердження, пов`язаних з підприємницькою діяльністю позивача. 06.09.2019 контролюючим органом в межах перевірки надісланий позивачу запит про додаткове надання інформації та її документального підтвердження, пов`язаних з господарською діяльністю ( том 1 а.с.145,146).

У відповідь на запити позивач надав банківську виписку та книгу обліку доходів і витрат, зазначивши, що інших документів не має, а також пояснення відповідно до запитуваної інформації. При цьому, контролюючим органом інформація стосовно платежів ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не запитувалась, а з огляду на те, що вчинення даних правочинів не пов`язане з господарською діяльністю позивача як фізичної особи-підприємця, то і обов`язок зберігати її та надавати на перевірку за власною ініціативою, у нього відсутній.

Стосовно порушення позивачем п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, суд зазначає таке.

Відповідно до наведеної норми з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків, у тому числі визначити, що облік такого платника податків здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, та його структурні підрозділи в разі створення.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність, - це майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП (додаток 10 до «Порядку обліку платників податків і зборів», який затверджено наказом Мінфіну від 09.12.2011 р. №1588) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Таким чином, обов`язок щодо подання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність безпосередньо пов`язується з фактом набуття платником податків права власності, користування чи розпорядження на об`єкт оподаткування.

Разом з тим, акт перевірки не містить інформації та посилань на докази, які покладені в основу висновків ГУ ДПС у Сумській області, щодо виявлення певного майна, яке є об`єктом оподаткування та необхідності подання Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП.

При цьому, варто зазначити, що у своїх пояснення від 11.09.2019 позивач повідомляв про відсутність у нього таких об`єктів, зазначав, що не має приміщень, найманих осіб, засобів для виготовлення, зберігання та транспортування товарно-матеріальних цінності. Ці пояснення не спростовані відповідачем ні під час перевірки, ні в ході судового розгляду.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність податкових повідомлень-рішень від 10.10.2019 № , № , № , а відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 в цій частині та їх скасування.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення в частині задоволених позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 по справі № 480/4384/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 14.12.2021 року