Справа № 160/16513/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
14.09.2021 року ТОВ «КСЕМ» звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 14.09.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 16.09.2021 року позовну заяву ТОВ «КСЕМ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування ППР, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
Позивачем в строк, визначений в ухвалі суду, усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 11.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 11.10.2021 року витребувано у відповідача копії таких доказів по справі, а саме:
- акт фактичної перевірки від 15.04.2021р. № 1241/04-36-07-10-РРО-41525963;
- накази, направлення про проведення фактичної перевірки товариства;
- інформацію (відомості) що стали підставою для прийняття оскаржуваний товариством рішень;
- письмові пояснення товариства, заперечення, тощо та інші докази щодо суті спору.
- інформацію про порушення ТОВ "КСЕМ" законодавства у сфері обігу пального та або обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, яка стала підставою призначення позапланової фактичної перевірки відповідно до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1589 від 05.04.2021р. та докази наявності або отримання такої інформації в порядку передбаченому законом.
29.10.2021 року представником позивача подані письмові заперечення на відзив відповідача.
01.11.2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов разом із витребуваними доказами по справі.
Ухвалою суду від 01.11.2021 року витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області належним чином засвідчені копії таких документів:
- інформацію про порушення ТОВ "КСЕМ" законодавства у сфері обігу пального та або обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, яка стала підставою призначення позапланової фактичної перевірки відповідно до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 1589 від 05.04.2021р. та докази наявності або отримання такої інформації в порядку передбаченому законом.
Представником відповідача, разом із відзивом, було подано до суду клопотання про заміну відповідача, а саме: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (43145015) на його правонаступника Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (44118658).
23.11.2021 року представником відповідача до суду подані додаткові письмові пояснення.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 09.12.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 квітня 2021 року ТОВ «КСЕМ» отримало (поштою) акт фактичної перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 15.04.2021р. № 1241/04-36-07-10-РРО-41525963, відповідно до якого посадовими особами відповідача під час фактичної перевірки ТОВ «КСЕМ» за адресою: м.Дніпро, вул.Любарського 98, відповідно до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 1589 від 05.04.2021р., встановлено порушення ТОВ «КСЕМ» п.п. 1, 2. ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р. № 265/95ВР (далі Закон - № 265) та ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (із змінами і доповненнями) від 19.12.1995 року за №481/95-ВР.
За наслідками складеного акту ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято два податкових повідомлення-рішення, які ТОВ «КСЕМ» отримало за допомогою поштового зв`язку- 25.05.2021 року.
Як свідчить акт фактичної перевірки, порушення інспектори встановили вважаючи, що за адресою: м.Дніпро, вул.Любарського 98, на момент проведення перевірки (20.04.2020р.), діяльність здійснювало ТОВ «КСЕМ», однак, на думку товариства вказане не відповідало дійсності.
Окрім того, в акті зазначено, що Русаков Єгоp, який ніби то працює в ТОВ «КСЕМ» оператором-заправником, під час контрольної закупівлі проведеної під час фактичної перевірки, здійснив відпуск палива без застосування РРО, однак така інформація є недостовірною та такою, що ґрунтується на припущеннях податкового органу, оскільки ОСОБА_1 ніколи не працював на ТОВ «КСЕМ».
Вказують, що такі припущення посадових осіб ГУ ДПС в Дніпропетровській області, зроблені під час фактичної перевірки, призвели до хибних висновків, що ТОВ «КСЕМ» порушує закон, зокрема щодо здійснення діяльності з роздрібного продажу палива без одержаної ліцензії (ст.15 Закону № 481) та без застосування РРО (п.п. 1, 2 ст. 3 Закону №265).
Щодо неправомірності та неналежності таких висновків посадових осіб відповідача, товариством було повідомлено їх представником під час вручення вимоги про надання документів та в письмових поясненнях ТОВ «КСЕМ», які не були під час фактичної перевірки на об`єкті по вул. Любарського 98.
Вказують, отримавши вимогу про надання документів, враховуючи той факт, що хоча й не здійснювало діяльність за адресою зазначеного об`єкту з 26.02.2021р., але не здійснило анулювання ліцензії на зберігання палива, так як термін її дії за сплаченим платежем, добігав кінця (оплачений період до 12.05.2021р.), а також не здійснило своєчасне повідомлення контролюючого органу про припинення експлуатації об`єкту, який пов`язаний з оподаткуванням, вважало за необхідне надати пояснення з приводу фактичної перевірки.
Для цього уповноваженою особою товариства було отримано копію направлення на перевірку та вимогу про надання документів.
У подальшому, ТОВ «КСЕМ» були надані письмові пояснення та надані до перевірки необхідні документи.
Однак, такі пояснення ТОВ «КСЕМ» щодо не здійснення діяльності за адресою: м.Дніпро, вул. Любарського 98, з 26.02.2021р. не були враховані під час складення документів за наслідками здійснення перевірки, що на думку позивача призвело до складення акту та визначення неправомірних порушень ТОВ «КСЕМ» діючого законодавства.
Товариством були подані письмові заперечення на акт перевірки.
За результатами розгляду заперечень ТОВ «КСЕМ» на акт перевірки, доводи ТОВ «КСЕМ» не були враховані.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач, посилаючись на норми законодавства України, зазначив, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведена фактична перевірка господарської одиниці (майданчик з резервуаром для палива), розташованої за адресою: вул. Любарського, 98 (колишня вул. Білостоцького, 98), м. Дніпро, в якій здійснює діяльність ТОВ «КСЕМ», за результатами якої складено акт перевірки від 15.04.2021 року №1241/04-36-07-10-РРО/41525963.
Відповідач вказує, що перевіркою було встановлено проведення розрахункових операцій на суму 230,00 грн. (продаж дизельного пального у кількості 10,02 л за ціною 22,95 грн./л) без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу, чим порушено вимоги п. 1 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», із змінами та доповненнями (далі-Закон №265).
Реалізація пального здійснювалась з резервуара (ємності) через паливороздавальну колонку (автозаправний комплекс), який розташований за адресою: вул.Любарського, 98 (колишня вул. Білостоцького, 98), м. Дніпро, та експлуатується ТОВ «КСЕМ» на правах довгострокового користування або оренди згідно із повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП, поданим до органу ДПС ТОВ «КСЕМ».
Також, відповідач вказує, що перевіркою встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» із змінами та доповненнями (далі - Закон №481).
За висновками податкового органу, в порушення ст. 15 Закону України №481, ТОВ «КСЕМ» не було отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі паливом при фактичному здійсненні реалізації пального через паливороздавальну колонку кінцевому споживачу за адресою: м.Дніпро, вул.Любарського, 98 (колишня Білостоцького, 98). Зокрема, 05.04.2021 року було реалізовано дизельне паливо у кількості 10,02 л, за ціною 22,95 грн/л.
Крім того, вказують, що на момент перевірки розрахункові операції проводились безпосередньо оператором-заправником ОСОБА_2 , з яким в порушення Кодексу законів про працю України та Конституції України ТОВ «КСЕМ» не оформлено відповідний трудовий договір.
Реалізація пального здійснювалась з резервуара (ємності) через паливо роздавальну колонку (автозаправний комплекс), розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Любарського, 98, який експлуатується ТОВ «КСЕМ» на правах довгострокового користування або оренди згідно повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП, поданого до органу ДПС ТОВ «КСЕМ».
Посилання ТОВ «КСЕМ» на закінчення дії договору суборенди складського майданчика від 14.04.2020 року №3 з ТОВ «МОНАРІ» є неналежними.
Таким чином, враховуючи наведені обставини, згідно вказаного договору резервуар (ємність) з паливо роздавальною колонкою (автозаправний комплекс) не орендувався.
Окрім того, згідно повідомлення 20-ОПП у ТОВ «МОНАРІ» відсутні будь-які об`єкти оподаткування.
Таким чином, ГУ ДПС у Дніпропетровській області, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяло згідно вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене просили в задоволені позову відмовити.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
05.04.2021 року відповідачем прийнято наказ №1589-п про проведення фактичної перевірки позивача.
За змістом вказаного наказу слідує, що посадові особи відповідача на підставі вимог п.п. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, з 05.04.2021 року мали провести фактичну перевірку позивача, з питань дотримання останнім вимог п.п.81.1 ст. 81 ПК України.
Згідно вказаного наказу, ГУ ДПС у Дніпропетровській області була проведена фактична перевірка господарської одиниці (майданчик з резервуаром для палива), розташованої за адресою: вул. Любарського, 98 (колишня вул. Білостоцького, 98), м. Дніпро, в якій здійснює діяльність ТОВ «КСЕМ».
05.04.2021 року податковим органом до позивача була звернута письмова вимога, у зв`язку із проведенням фактичної перевірки товариства.
Товариством, на виконання вимоги податкового органу, надані письмові пояснення щодо фактичної перевірки.
За результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача було складено акт перевірки від 15.04.2021 року №1241/04-36-07-10-РРО/41525963.
Згідно висновків податкового органу здійснених у акті перевірки, посадовими особами відповідача встановлено проведення розрахункових операцій на суму 230,00 грн. (продаж дизельного пального у кількості 10,02 л за ціною 22,95 грн./л) без застосування реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документу, чим порушено вимоги п. 1 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», із змінами та доповненнями.
Також, згідно висновків податкового органу, здійснених у акті, реалізація пального здійснювалась з резервуара (ємності) через паливороздавальну колонку (автозаправний комплекс), розташованого за адресою: вул.Любарського, 98 (колишня вул. Білостоцького, 98), м. Дніпро, який експлуатується ТОВ «КСЕМ» на правах довгострокового користування або оренди згідно із повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП, поданим до органу ДПС ТОВ «КСЕМ».
Також, перевіркою встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії, чим на думку відповдача, порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» із змінами та доповненнями.
Отже, за висновками податкового органу, в порушення ст.15 Закону України №481, ТОВ «КСЕМ» не було отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі паливом при фактичному здійсненні реалізації пального через паливороздавальну колонку кінцевому споживачу за адресою: м. Дніпро, вул.Любарського, 98 (колишня Білостоцького, 98). Зокрема, 05.04.2021 року було реалізовано дизельне паливо у кількості 10,02 л, за ціною 22,95 грн/л.
Також, за висновками податкового органу, на момент перевірки розрахункові операції проводились безпосередньо оператором-заправником ОСОБА_2 , з яким в порушення Кодексу законів про працю України та Конституції України ТОВ «КСЕМ» не оформлено відповідний трудовий договір.
Реалізація пального здійснювалась з резервуара (ємності) через паливо роздавальну колонку (автозаправний комплекс), розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Любарського, 98, який експлуатується ТОВ «КСЕМ» на правах довгострокового користування або оренди згідно повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП, поданого до органу ДПС ТОВ «КСЕМ».
Посилання ТОВ «КСЕМ» на закінчення дії договору суборенди складського майданчика від 14.04.2020 року №3 з ТОВ «МОНАРІ» не знайшли свого підтвердження рід час здійснення перевірки.
Згідно вказаного договору резервуар (ємність) з паливо роздавальною колонкою (автозаправний комплекс) не орендувався.
Згідно повідомлення 20-ОПП у ТОВ «МОНАРІ» відсутні будь-які об`єкти оподаткування.
Таким чином, ГУ ДПС у Дніпропетровській області, враховуючи наведені вище обставини, податковим органом прийняті оскаржувані товариством рішення.
25.05.2021 року позивачем від Головного управління ДПС у Дніпропетровській поштовим відправленням отримало вказані податкові повідомлення-рішення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пункт 75.1.3 статті 75 ПК України).
Загальні вимоги до порядку організації та проведення фактичних перевірок передбачені нормами статті 80 ПК України.
З метою встановлення єдиного порядку організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів, наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року №281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.
Нормами цього наказу встановлено, що облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами за готівку.
Відпуск нафтопродуктів за готівку, талони, платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП. Відпуск нафтопродуктів за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем, та відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.
Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1 % від об`єму відпущеного пального.
Кількісний облік нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС №17-НП, який складається у двох примірниках.
Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи.
На підставі товарно-транспортних накладних та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП.
Фактичні залишки нафтопродуктів в резервуарах визначаються за результатами вимірювання та також відображаються у змінному звіті АЗС за формою №17-НП. Облік реалізації за готівку нафтопродуктів за певний проміжок часу ведеться через реєстратор розрахункових операцій, в тому числі враховується відпуск нафтопродуктів на АЗС за талонами, платіжними картками, відомостями.
Тобто, фактичні залишки нафтопродуктів на АЗС мають відповідати обліковим залишкам надходження нафтопродуктів за певний проміжок часу, що підтверджені відповідними документами (ТТН), змінного звіту АЗС за формою №17-НП, за вирахуванням кількості відпущених нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників паливно-роздавальних колонок. Обсяг реалізації нафтопродуктів, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касових апаратів за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу.
Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде-перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Враховуючи численну практику Верховного Суду, суд також критично оцінює посилання позивача щодо наявності єдиної підстави для проведення фактичної перевірки платника за п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, такої, як отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків. Суд зазначає, що дана норма законодавства є альтернативною та містить також приписи щодо такої самостійної підстави для проведення фактичної перевірки контролюючим органом, як здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що виділено в окрему підставу сполучника "також", який на переконання суду вжито у значенні «крім того», інакше зазначення такої підстави для проведення перевірки в нормі закону взагалі втрачає сенс.
Отже, враховуючи наведені вище положення, слід дійти до висновку, що податковим органом було правомірно прийнято наказ про проведення фактичної перевірки товариства.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України від 06.07.1995 р. р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР).
Так відповідно до приписів п.1, 2, 11, 12 ст.3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);
- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;
- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Відповідно до ч.6 ст.17 Закону України Закон № 265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного товару, який не є підакцизним, та/або послуги, ціни товару (послуги) та обліку їх кількості.
Статтею 20 Закону № 265/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію товарів, що не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.230.1 ст.230 Кодексу акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Згідно з пп 230.1.1 п. 230.1 ст. 230 Кодексу платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах витратоміри-лічильники спирту етилового у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового; б) усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Відповідно до пп.230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Кодексу , акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Відповідальність за вищезазначене порушення передбачена п.128-1.1 ст.128 Податкового кодексу України за не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складу тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або за незареєстрований витратомір-лічильник спирту етилового.
Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону №481, зокрема, запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зміни до Закону №481 набули чинності з 01.07.2019.
Відповідно до ст.15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років. Ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним видається за заявою суб`єкта господарювання, а видача або рішення про відмову у видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;
б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Відповідно до статті 2 Закону №265 визначено, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
Згідно до пунктів 11, 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», із змінами та доповненнями, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Відповідно до п.1 ст.3 Закону №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого ії переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні РРО зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Враховуючи, що під час проведення фактичної перевірки позивача було встановлено реалізацію пального без отримання відповідної ліцензії та без застосування зареєстрованого та визначеного чинним законодавством РРО, суд погоджується з правомірністю податкових повідомлень-рішень, якими визначені штрафні санкції за вказані порушення, а саме за реалізацію пального без отримання відповідної ліцензії та без застосування РРО.
Враховуючи вищевказане, доводи позивача про те, що фактична перевірка була проведена з порушенням строків визначених Податковим Кодексом України та з неналежним ознайомленням під підпис посадових осіб товариства з направленнями та наказами на перевірку, суд вважає неналежними.
Приймаючи рішення у справі, суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи наведені вище обставини, слід дійти до висновку про обґрунтованість та доведеність податковим органом своїх дій та правомірності прийняття оскаржуваним товариством рішень, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У зв`язку з тим, що протягом судового розгляду справи відповідачем було доведено правомірність своїх дій та рішень, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.
Щодо розподілу судових витрат.
З огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ТОВ «КСЕМ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування ППР відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 09.12.2021 року.

Суддя В.В. Ільков