Справа № 640/30492/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ №640/30492/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
провизнання протиправною та скасування постанови
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66885314 від 28 вересня 2021 року.

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що виконавчий документ, а саме постанова №ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року, видана НПУ ДПП УПП у м. Києві,- пред`явлений до примусового виконання поза встановленого частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строку. Однак відповідач відкрив виконавче провадження, чим порушив право позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 03 листопада 2021 року.

В зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, справу 03 листопада 2021 року було знято з розгляду. Судове засідання призначено на 07 грудня 2021 року.

У судове засідання 07 грудня 2021 року прибув позивач, який підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

Відповідач не прибув. В той же час у відзиві на позов вказував, що постанова Управління патрульної поліції у місті Києві серії ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року надійшла до відділу 30 листопада 2020 року, про що свідчить відмітка штампу вхідної кореспонденції відділу. При цьому зауважено, що беручи до уваги значну кількість кореспонденції, в тому числі виконавчих документів, недостатню кількість персоналу відділу та періодичні технічні підстави, що унеможливлюють роботу Системи, забезпечення реєстрації вхідної кореспонденції у день її надходження не вбачалось за можливе. Тому дії виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №66885314 є правомірними, а в задоволенні позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд за згодою позивача вирішив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, що підлягають примусовому виконанню, Виконавчі документи визначені статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження».

У силу норм частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 28 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №66885314 з примусового виконання Постанови №ЕАМ 3142745, виданої 16 вересня 2020 року НПУ ДПП УПП у м. Києві, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постанова №ЕАМ 3142745, видана 16 вересня 2020 року НПУ ДПП УПП у м. Києві, вступила у законну силу (набрала чинності) 29 вересня 2020 року.

Частиною першою статті 291 КУпАП встановлено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини другої цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Згідно з частиною третьою статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу

Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) врегульовано статтею 300-1 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 300-1 КУпАП у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Проте, за нормами статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Учасниками справи не надано доказів та не міститься їх у матеріалах справи, що постанова №ЕАМ 3142745, видана 16 вересня 2020 року НПУ ДПП УПП у м. Києві оскаржувалась позивачем. Зокрема не вказано і позивачем у позовній заяві про оскарження зазначеної постанови.

Також матеріали справи не містять доказів з приводу відстрочення виконання вищевказаної постанови.

З наведеного слідує, що у відповідності до положень статті 303 КУпАП постанова НПУ ДПП УПП у м. Києві №ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року у разі несплати позивачем штрафу у встановлений строк мала бути звернута до примусового виконання до 16 грудня 2020 року.

Утім, лише 28 вересня 2021 року головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП №66885314 з примусового виконання постанови №ЕАМ 3142745, виданої 16 вересня 2020 року НПУ ДПП УПП у м. Києві, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідач зазначив, що постанова НПУ ДПП УПП у м. Києві №ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року надійшла до відділу 30 листопада 2020 року, про що свідчить відповідний штамп відділу.

Утім суд критично ставиться до зазначеного відповідачем, з огляду на наступне.

Дійсно, на листі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №42238/41/11/4-2020 від 27 листопада 2020 року, адресованому Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо направлення для примусового виконання постанов у справі про адміністративне правопорушення, міститься штамп Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві, на якому зазначена дата « 30».11. 2020» та підпис.

При цьому, штамп відділу не містить вхідного номеру та прізвища особи, що зареєструвала кореспонденцію.

Наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року №1829/5 затверджені

Правила ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, які встановлюють порядок документування діяльності з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), роботи з документами (далі - діловодство) та організації архіву в районних, районних в містах, міських, міськрайонних, міжрайонних відділах державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - органи державної виконавчої служби), приватними виконавцями.

Відповідно до пункту 2 Правил автоматизація технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби та у приватного виконавця забезпечується автоматизованою системою виконавчого провадження (далі - Система), механізм функціонування якої визначено Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256 (далі - Положення про автоматизовану систему).

Згідно з пунктом 6 Правил реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється шляхом внесення відповідальною особою органу державної виконавчої служби, приватним виконавцем (відповідальною особою приватного виконавця) відомостей до Системи, крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів, реєстрація яких здійснюється у Системі автоматично.

Дата реєстрації і вхідний номер документа формуються Системою та проставляються у реєстраційному штампі, зразок якого наведено у додатку 1 до цих Правил, що розташовується у нижньому правому вільному від тексту куті першої сторінки документа.

За усним зверненням особи, яка подає документ, на першій сторінці наданої нею копії відповідальна особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець (відповідальна особа приватного виконавця) проставляють відмітку із зазначенням дати отримання документа, своєї посади, прізвища, ініціалів та підпису і повертають копію особі.

Вхідні документи, що надійшли до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, реєструються в журналі реєстрації загальної вхідної кореспонденції (додаток 2).

За даними про зареєстрований виконавчий документ Системою формуються журнал реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження (додаток 3) та журнал обліку виконавчих проваджень (додаток 4). В органі державної виконавчої служби журнал обліку виконавчих проваджень ведеться окремо щодо кожного державного виконавця.

Згідно з пунктами 1 - 4 розділу III Правил кожному зареєстрованому виконавчому документу надається єдиний унікальний номер, який формується Системою (далі - номер виконавчого провадження).

Виконавчий документ та документи виконавчого провадження долучаються до обкладинки виконавчого провадження (додаток 8), яка формується Системою.

В органі державної виконавчої служби документи про відкриття виконавчого провадження (крім документів про відкриття виконавчого провадження в електронній формі) передаються відповідальною особою органу державної виконавчої служби державному виконавцю під підпис у журналі обліку виконавчих проваджень.

Державний або приватний виконавець після надходження до нього документів про відкриття виконавчого провадження у встановлений статтями 4, 26 Закону строк приймає рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання чи про відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, відповідно до пункту 6 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, Система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме: реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження; об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями; реєстрацію виконавчих дій та виготовлення документів виконавчого провадження; контроль за дотриманням строків вчинення виконавчих дій; надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження в електронному вигляді; централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження, а також облік та звітність за сумами на цих рахунках; підготовку та формування статистичних даних, отриманих на підставі внесеної до Системи інформації; формування проєкту заяви державного виконавця про виплату винагороди; передачу документів виконавчого провадження до електронного архіву; формування Єдиного реєстру боржників; онлайн-сплату заборгованості за виконавчим провадженням.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) і реєструється у Системі в день її надходження, крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів, реєстрація яких здійснюється у Системі автоматично. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення під час реєстрації виконавчого документа до Системи вносяться такі відомості: дата надходження виконавчого документа; найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, до якого надійшов виконавчий документ; кореспондент, дата та номер заяви (супровідного листа) про відкриття виконавчого провадження (у разі якщо виконавчий документ надійшов без заяви (супровідного листа), робиться відповідна відмітка); назва виконавчого документа, дата й номер видачі; найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, що видав(ла) документ; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - стягувача; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків) для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника; адреса стягувача, адреса боржника, зазначена у виконавчому документі або заяві про примусове виконання рішення; категорія стягнення за виконавчим документом згідно з пунктом 8 розділу І цього Положення; дата набрання рішенням законної (юридичної) сили; резолютивна частина рішення (у тому числі сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом); відомості про негайне виконання рішення (за наявності); відомості про заяву стягувача про накладення арешту на майно боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження (за наявності); номер телефону, факсу (телефаксу), адреси електронної пошти стягувача та боржника (за наявності); відомості щодо серії та номера паспорта фізичної особи - боржника (за наявності); реквізити рахунків стягувача та боржника (за наявності); відомості про форму виконавчого документа (паперова чи електронна).

Згідно з пунктом 3 цього розділу дата реєстрації та вхідний номер документа, що є номером за порядком у відповідному році, формуються Системою автоматично.

Кожному виконавчому провадженню надається єдиний унікальний номер, який формується Системою.

Згідно з пунктом 4 цього розділу за даними про зареєстрований документ Системою формуються журнал реєстрації загальної вхідної кореспонденції, журнал реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження, журнал обліку виконавчих проваджень.

На кожний зареєстрований виконавчий документ у Системі формується обкладинка виконавчого провадження.

За результатом реєстрації виконавчого документа відповідальна особа у Системі може сформувати довідку про реєстрацію виконавчого документа, яка містить: дату реєстрації документа; вхідний номер документа; єдиний унікальний номер виконавчого провадження; найменування органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання виконавчого документа; прізвище, ім`я, по батькові державного виконавця, на якого розподілено відповідний виконавчий документ; адресу відповідного веб-сайту в мережі Інтернет; ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Також слід звернути увагу на положення Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, згідно з пунктом 2.4 якого реєстрація вхідних документів здійснюється шляхом присвоєння їм єдиного реєстраційного номера (порядкового номера надходження протягом календарного року) з подальшим записом у реєстраційних формах необхідних відомостей про документ.

Дата реєстрації і реєстраційний номер документа проставляються у реєстраційному штампі (додаток 1), як правило, у нижньому правому вільному від тексту куті документа.

Зазначений штамп використовується виключно для реєстрації вхідних документів. На документах, що підлягають обліку, та на вихідних документах реєстраційний штамп не проставляється.

Основним принципом реєстрації документів є одноразовість.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку кореспонденція, яка надійшла до Відділу поштою або з прийому (крім звернень громадян, які розглядаються відповідно до Закону України "Про звернення громадян" ( 393/96-ВР ), документів про відкриття виконавчого провадження, листів-відповідей на запити державного виконавця), підлягає реєстрації в Журналі реєстрації загальної вхідної кореспонденції за встановленою формою (додаток 2).

Виконавчі документи та документи, що їх доповнюють, підлягають реєстрації в Журналі реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження (додаток 3) під одним реєстраційним номером.

Дата надходження документів зазначається у цих журналах через усю сторінку поперек граф журналу. Порядковий номер за журналом проводиться, починаючи з першого номера, за порядком у межах календарного року.

Таким чином, з наведених вище правових норм вбачається, що обов`язковим реквізитом щодо реєстрації вхідної кореспонденції у відділі є не лише дата надходження документа, але й вхідний номер.

Більше того, вхідна кореспонденція, зокрема виконавчі документи, реєструються в Системі автоматично в день надходження цих документів та з обов`язковою вказівкою, зокрема, на вхідний номер документу.

Система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, в тому числі реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження.

З огляду на наведені норми слід дійти висновку, що зазначення дати 30 листопада 2020 року як дати вхідної кореспонденції - постанови НПУ ДПП УПП у м. Києві №ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року, а датою винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № вересня 2021 року, є суперечливим.

Відповідач у відзиві на позов вказував зокрема на наявність періодичних технічних підстав, які унеможливили забезпечення реєстрації вхідної кореспонденції у день її надходження.

В той же час, на спростування таких тверджень відповідача, позивач надав як приклад скріншот з АСВП за 30 листопада 2020 року, згідно з яким було відкрито ВП №63760626, що свідчить про технічну справність Системи в день надходження до Відділу, як зазначено на штампі 30.11.2020 виконавчих документів, у тому числі і постанови НПУ ДПП УПП у м. Києві №ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року. Однак, постанова НПУ ДПП УПП у м. Києві №ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року в Системі 30 листопада 2020 року зареєстрована не була.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до доводів відповідача, що виконавчий документ - постанова НПУ ДПП УПП у м. Києві №ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року подана до виконання 30 листопада 2020 року, а технічні збої в Системі та недостатня кількість персоналу відділу обумовила відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом лише 28 вересня 2021 року (майже через рік).

Доказів на підтвердження вказаному, відповідач не надав.

До того ж, наявність наведених відповідачем причин не позбавляє обов`язку належним чином здійснювати реєстрацію виконавчих документів.

Частинами першою, другою, четвертою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що постанова НПУ ДПП УПП у м. Києві №ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року пред`явлена до примусового виконання саме 30 листопада 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В силу норм частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо зокрема пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 2).

Зважаючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що постанова НПУ ДПП УПП у м. Києві №ЕАМ 3142745 від 16 вересня 2020 року пред`явлена до примусового виконання саме 30 листопада 2020 року, - постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28 вересня 2021 року є протиправною та підлягає скасуванню судом.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи позивача щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до меморіального ордеру МВ61379494 від 16 жовтня 2021 року позивачем сплачена сума судового збору у розмірі 951,60 грн.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позову до адміністративного суду немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2270,00 гривень.

Отже ставка судового збору за подання ОСОБА_1 позову у справі 640/30492/21 становить 908,00 грн. Саме ця сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Решта суми 43,60 грн. може бути повернута позивачу як помилково ним перерахована, за відповідною заявою.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 287, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження ВП №66885314 від 28 вересня 2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02099, м. Київ, вул. Заслонова, 16, ) судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 287, 296 - 297, з урахуванням перехідних положень, Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко