Справа № 620/4342/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4342/21 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Єгорової Н.М., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 27 листопада 2020 року, викладене в листі № 2500-1505-8/4623 від 30.11.2020 про відмову в перерахунку йому пенсії за вислугою років в розмірі 80 % місячної заробітної плати та обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 28.10.2020 № 21-244, починаючи з 01.10.2020, відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" 2014 р. № 1697-VII, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років в розмірі 80 % місячної заробітної плати; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 28.10.2020 № 21-244, починаючи з 01.10.2020, відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.09.2012 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII (а.с. 37).

Відповідно до копії постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.06.2015 у справі № 750/4976/15-а, зокрема, постановлено зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2015, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 27.02.2015 № 32, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 06.07.2012, виходячи з розрахунку 80% від середнього заробітку за останні 60 календарних місяців роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах перед звільненням з роботи, без обмеження її максимального розміру (а.с. 11-13).

Ухвалою від 23.07.2015 Київського апеляційного адміністративного суду вказана постанова залишена без змін (а.с. 14-17).

Згідно з постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.06.2016 у справі № 751/5002/16-а, зокрема, зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, виходячи з 80% заробітної плати, без обмеження її максимального розміру, згідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, (у редакції, чинній на час призначення пенсії) з урахуванням довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 року № 18-43, починаючи з 01.03.2016 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку (а.с. 18-24).

28.10.2020 позивачу Чернігівською обласною прокуратурою видано Довідку про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії від № 21-244, згідно з якою заробітна плата складає 88 858,00 грн, що включає: посадовий оклад - 46 160,00 грн; надбавку за вислугу років (40%) - 18 464,00 грн; надбавку за службу на посадах слідчих (25 %) - 11 540,00 грн; матеріальна допомога на оздоровлення - 6347,00 грн; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 6347,00 грн (а.с. 9).

Із заявою від 19.11.2020 позивач звернувся до відповідача, в якій просив з 01.10.2020 здійснити перерахунок призначеної йому пенсії в розмірі 80% від суми, зазначеної в довідці від 28.10.2020 № 21-244 без обмеження граничного розміру (а.с. 8).

Листом від 30.11.2020 № 2500-1505-8/46623 відповідач повідомив позивача про те, що йому обчислено пенсію відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова по виконавчому листу від 20.09.2016 № 751/5002/16 в розмірі 80% місячного заробітку без обмеження граничного розміру. Розмір пенсії станом на 01.10.2020 складає 18740,80 грн. Розмір пенсії позивача обчислений відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з 01.10.2020 згідно довідки від 28.10.2020 № 21-244, виданої Чернігівською обласною прокуратурою складає 17 120,00 грн. (75 394,66*60%). Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Проводити перерахунок пенсії недоцільно, оскільки розмір пенсії з урахуванням рішення суду більший, ніж обчислений відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та довідки від 28.10.2020 № 21-244. Рішенням від 27.11.2020 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з недоцільністю (а.с. 10).

Вважаючи свої права порушеними, а дії відповідача щодо перерахунку і виплати пенсії в належному розмірі протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає права, принципи, підстави, механізм та умови призначення, перерахунку і виплати пенсії за вислугу років працівникам органів прокуратури є Закон України "Про прокуратуру": до 15 липня 2015 року - Закон № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789), з 15 липня 2015 року - Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697).

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VII, відповідно до якого частина 18 статті 50-1 Закону України №1789 (яка діяла до 15.07.2015) та частина 12 статті 86 Закону України №1697-VІІ викладені в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Проте, в період з 2015 року по 2019 рік Кабінетом Міністрів України нормативно-правові акти щодо встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не приймались.

У подальшому рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 встановлений такий порядок його виконання: частина 20 статті 86 Закону №1697 не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення; частина 20 статті 86 Закону №1697 підлягає застосуванню в первинній редакції: " 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Таким чином, у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 у позивача виникло право на звернення за перерахунком пенсії в порядку, визначеному частиною 20 статті 86 Закону №1697, з дня підвищення заробітної плати працівникам прокуратури на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому, суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує право позивача на перерахунок пенсії відповідно до частини 20 статті 86 Закону №1697.

Судом встановлено, що Чернігівська обласна прокуратура надала ОСОБА_1 . Довідку про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії від 28.10.2020 № 21-244, яку разом із заявою про перерахунок пенсії від 19.11.2020 позивач подав до ГУ ПФУ в Чернігівській області. У свою чергу, відповідач, розглянувши вказану заяву, відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що з 01.10.2020 згідно довідки від 28.10.2020 № 21-244 розмір пенсії позивача складає 17120,00 грн, а тому проводити перерахунок пенсії недоцільно, оскільки розмір пенсії, перерахований на підставі рішення суду у справі № 751/5002/16 є більшим та становить 18740,80 грн. З Протоколу про відмову в перерахунку пенсії від 27.11.2020 № 817534 (а.с. 36) вбачається, що розмір пенсії на підставі вказаної вище довідки був обчислений враховуючи 60 % розміру заробітної плати, а також із застосуванням обмеження розміру пенсії, а саме не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, одним з ключових правових питань при розгляді даної справи є відсоткове зменшення розміру пенсії позивача.

Відповідно до положень статті 50-1 Закону № 1789 (в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років 6 місяців.

Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Як вже зазначалося, 15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII.

Згідно пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697 визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом: Закон України "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже з 15.07.2015 питання призначення та перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, регулюються Законом № 1697.

Відповідно до частини 2 статті 86 Закону №1697 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною 20 статті 86 Закону № 1697 (в редакції, чинній на час набрання ним чинності) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, відповідно до Закону № 1697 відбулось звуження прав працівників прокуратури щодо розміру призначеної пенсії.

Проте, згідно статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на вказане, приписи частини другої статті 86 Закону №1697 підлягають застосуванню при призначенні пенсії працівникам прокуратури після 15.07.2015.

Натомість, умовою перерахунку пенсій працівникам прокуратури є підвищення заробітної плати. Інші умови щодо розміру пенсії, який застосовується під час перерахунку пенсій, частина 20 статті 86 Закону № 1697 не містить.

Отже, при перерахунку пенсій працівникам прокуратури застосуванню підлягає розмір, з якого була призначена пенсія.

Крім того, суд зауважує, що Верховний Суд, неодноразово висловлював правову позицію, зокрема, у постановах від 08.06.2021 у справі № 263/15245/16-а, від 19.07.2021 у справах № 752/17381/16-а та № 752/17381/16-а, згідно якої при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

При цьому, у позовній заяві позивач просить визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 27.11.2020, викладене в листі № 2500-1505-8/46623 від 30.11.2020 про відмову в перерахунку йому пенсії за вислугою років в розмірі 80 % місячної заробітної плати та обмеження пенсії максимальним розміром.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 10 частиною 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому за встановлених фактичних обставин справи суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії за вислугою років в розмірі 80% місячної заробітної плати та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 80 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 28.10.2020 № 21-244, починаючи з 01.10.2020, відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII.

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що пенсію позивачу було призначено з 14.09.2012 відповідно до положень статті 50-1 Закону № 1789.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України від 08.07.2011 № 3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VI).

За положеннями статті 2 Закону № 3668-VI, який набрав чинності 1 жовтня 2011 року (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2020), максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За приписами абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, частину 15 статті 50-1 Закону № 1789-XII замінено чотирма частинами, зокрема частиною вісімнадцятою такого змісту: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

У той же час, 15 грудня 2015 року Закон № 1789-XII відповідно до розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Закону № 1697-VII втратив чинність (крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1). Отже, частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, втратила чинність з набранням чинності Закону № 1697-VII, а тому до спірних правовідносин такі норми не застосовуються.

Абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону № 1697-VII визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Отже, у зв`язку з прийняттям Закону № 1697-VII розмір пенсії прокурорів знову обмежено максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на момент проведення перерахунку пенсії позивачу наведеними вище положеннями законодавства встановлюються обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 161/14321/16-а та від 10.12.2020 у справі № 580/492/19.

Відповідно до матеріалів справи та не заперечується сторонами, внаслідок перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Чернігівської обласної прокуратури її розмір перевищив максимальний.

Оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку пенсії позивача в період дії загальної норми частини 1 статті 2 Закону № 3668-VI, то до спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

За наведених обставин, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та у їх задоволенні необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавча визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Таким чином, метою та завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав.

Суд зазначає, що відповідачем не проведено перерахунок та виплату пенсії позивачу, тому немає підстав вважати, що відповідачем при проведенні такого перерахунку не буде проведена виплата різниця суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги в цій частині є передчасними, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Н.М.Єгорова

суддя В.В.Файдюк