Справа № 629/3414/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 р.Справа № 629/3414/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лозівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2021 (головуючий суддя І інстанції: Харабадзе К.Ш.) по справі № 629/3414/21

за позовом ОСОБА_1

до Лозівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- скасувати постанову військового комісара Лозівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області № 1503 від 15 червня 2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1 190, 00 грн. за ч. 2 ст. 210 КУпАП України .

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2021 позов задоволено.

Лозівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Харківської області (далі - відповідач) не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач, на неодноразові виклики до військомату для проходження медичного огляду та уточнення облікових даних, не з`являвся, визнані судом першої інстанції обставини неявки (карантинні обмеження) не є поважними, оскільки з 18.04.2014 та по теперішній час на території України діє особливий період, а тому позивач, як військовозобов`язаний має своїм обов`язком з`являтися за викликом відповідача.

Зазначає, що факт порушення позивачем правил військового обліку в особливих умовах, доведений належними доказами, справа розглянута за участі позивача, з дотриманням процедури.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції, вказуючи про посилання відповідача в постанові на не вірну норму Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме на п.10, замість п.11, не звернув уваги, що вказане свідчить про технічну описку, оскільки опис порушення відповідає п.11 вказаного Закону, про що Лозівський ОМТЦК та СП зазначив у відзиві.

Також, висновки суду щодо складання протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності неповноважною особою, не ґрунтуються на доказах, оскільки головний спеціаліст командування Лозівського ОМТЦ СП Харківської області мав такі повноваження на підставі наказу, наявного в матеріалах справи. Проте, судом першої інстанції вказаним обставинам не надана оцінка.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 12.07.2006 перебуває на військовому обліку офіцерів запасу в Лозівському ОМТЦК та СП, має двох дітей: Артема 29.07.2008 р.н. та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює у ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго» Лозівської міської ради.

За місцем роботи позивача, направлено розпорядження військового комісара №9 від 23.04.2021 про виклик ОСОБА_1 на 29.04.2021 до Лозівського ОМТЦК та СП для проходження медичного огляду ВЛК та уточнення військово-облікових даних за місцем роботи позивача (а.с. 12).

Оповіщення про виклик працівників ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго» Лозівської міської ради, зокрема ОСОБА_1 до військового комісаріату доведено до відмова позивача шляхом ознайомлення з наказом по підприємству від 23.04.2021 № 74, від підпису якого позивач відмовився посилаючись на карантинні обмеження, що підтверджується наказом та актом про відмову прибуття до Лозівського ОМТКЦ та СП (а.с.13-14)

29.04.2021 ОСОБА_1 за викликом Лозівського ОМТЦК та СП для проходження медичного огляду ВЛК та уточнення військово-облікових даних не прибув, про поважність причин неприбуття військового комісара не повідомив.

У зв`язку з цим, 17.05.2021 відповідачем на адресу підприємства направлений лист про оповіщення та забезпечення прибуття працівника на 24.05.2021 для надання пояснень та складення адміністративного протоколу (а.с. 33).

За місце роботи позивача, ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго» склало наказ про оповіщення працівник щодо виклику до військового комісаріату від 18.05.2021 № 77, проте з підстав перебування ОСОБА_1 у основній щорічний відпустці у період з 11.05.2021 по 25.05.2021, його не повідомлено про виклик, про щодо доведено до відома відповідача (а.с. 34-35).

З підстав неявки, станом на 07.06.2021 ОСОБА_1 до військомату, не повідомлення про причину неприбуття, Лозівським ОМТЦК та СП на адресу Лозівського ГУНП в Харківській області направлено звернення від 07.06.2021 про проведення затримання та доставки до відповідача на 10.00 год. 09.06.2021 для складання адміністративного протоколу за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП позивача.

09.06.2021 позивач прибув до Лозівського ОМТЦК та СП для проходження медичного огляду та уточнення військово-облікових даних.

Під час уточнення військово-облікових даних Лозівським ОМТЦК та СП встановлено, що військовозобов`язаний офіцер запасу ОСОБА_1 без поважної причини, своєчасно та особисто не прибув до відповідача та не виконав військовий обов`язок в частині подання в обліковий орган ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей про зміну облікових даних по факту народження дітей.

У зв`язку з цим, 10.06.2021 головним спеціалістом командування Лозівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області Степановою Ю.С. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП (а.с. 10-11).

На підставі вказаного протоколу, 15.06.2021 військовим комісаром Лозівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області винесено постанову № 1503, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1 190,00 грн. (а.с. 48).

Згідно постанови, ОСОБА_1 не виконав свій військовий обов`язок, що виразився в не виконанні законних вимог військового офіцеру Лозівського ОМТЦК та СП щодо прибуття для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та уточнення облікових даних. Вказаними діями військовозобов`язаний офіцер запасу ОСОБА_1 порушив п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 та вимоги ч. 3, ч. 10 ст. 1, ч. 10 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Позивач, не погоджуючись з вказаною постановою, оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки факт порушення позивачем ч.2 ст. 210 КУпАП не доведений, відповідачем порушена процедура розгляду справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою та з порушенням строку, встановленого ст. 254 КУпАП.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII), Правилами військового обліку призовників і військовозобов`язаних до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМ України від 7 грудня 2016 р. № 921 (далі - Правила).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Указом Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 в Україні введено особливий період, який діє по теперішній час.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Порядку № 921 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до п.1 Правил призовники і військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах, за місцем роботи на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України.

Частинами 3, 10 ст. 1 Закону № 2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), зокрема, для проходження медичного огляду; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч. 10 ст. 38 Закону № 2232-XII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, зобов`язаний у двотижневий строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки про осіб, які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на військовий облік.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону № 2232-XII призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

За приписами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 29.04.2021 на виклик військового комісара позивач не прибув до військового комісаріату. 09.06.2021 ОСОБА_1 прибув до Лозівського ОМТЦК та СП для уточнення військово-облікових даних, під час перевірки яких, відповідачем встановлено, що він своєчасно не пройшов медичний огляд та не повідомив військового комісара про зміни в сімейному стані.

На підставі встановлених обставин 10.06.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення та в подальшому оскаржувану постанову.

Позивачем визнається, що 29.04.2021 за викликом Лозівського ОМТЦК та СП він не прибув, не пройшов медичний огляд та не повідомив у встановлені строки про народження дітей.

Суд першої інстанції погодився з доводами позивача щодо поважності причин не прибуття до військового комісаріату 29.04.2021, посилаючись на карантинні обмеження, а саме встановлення на території Лозівської міської територіальної громади Лозівського району Харківської області «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, згідно протоколу позачергового засідання місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Лозівської міської територіальної громади від 26.03.2021, дотримання цих обмежень позивачем, з метою запобігання власного інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 та подальшого інфікування інших осіб, в тому числі членів родини, близьких та рідних.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач визнав, що в цей період, зокрема і 29.04.2021 він продовжував працювати, відвідував місце роботи, незважаючи на карантинні обмеження, отже вказані обставини безпідставно визнані судом поважною причиною неявки на виклик до військового комісаріату.

Колегія суддів зазначає, що, як на час виникнення спірних правовідносин, так і наразі на території України діє особливий період, а отже позивач як військовозобов`язаний має своїм військовим обов`язком прибути до комісаріату за викликом комісара та дотримуватись правил військового обліку, при цьому карантинні обмеження у зазначених випадках не можуть бути підставами для невиконання військового обов`язку.

Вказані обставини безпідставно не взяті до уваги судом першої інстанції, а отже висновки суду щодо поважності підстав невиконання позивачем військового обов`язку є помилковими.

Доводи позивача щодо прибуття до Лозівського ОМТЦК та СП з метою проходження медичного огляду та повідомлення про зміну облікових даних по факту народження дітей, не спростовують факту вчинення правопорушення в частині недотримання правил військового обліку, а лише свідчать про правомірність вимог відповідача та вчинення дій по їх виконанню.

Висновки суду першої інстанції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення поза межами строку, встановленого ст. 254 КУпАП колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Згідно ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач прибув до Лозівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області 09 червня 2021 року близько 12 год. 00 хв., а протокол у відношенні нього складено 10 червня 2021 року о 16 год. 45 хв .

Проте, як вбачається з протоколу та постанови вказані документи фіксують лише дату вчинення вказаних дій, та не містять посилання на їх час.

Крім того, колегія суддів зауважує, що позивач у своїх письмових поясненнях, складених на 3 аркуші протоколу не зазначав ні часу прибуття до комісаріату, ні часу складання протоколу.

Висновки суду першої інстанції щодо визначення конкретного часу вчинення вказаних дій, ґрунтуються лише на поясненнях позивача, які не є доказами в розумінні ст. 72 КАС України.

Згідно зі ст. 72 КУпАП доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували час прибуття позивача до Лозівського ОМТЦК та СП та складання протоколу, матеріали справи не містять та судом апеляційної інстанції не встановлено, а отже у суду відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складений поза межами строку, встановленого ст. 254 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції щодо складення протоколу не повноваженою особою, колегія суддів помилковими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що протокол про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено головним спеціалістом командування Лозівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області Степановою Ю.С.

Так, в підтвердження повноважень на складання протоколу від 10.06.2021 відповідачем, суду першої інстанції надано витяг з наказу від 23.04.2021 № 62, п. 7 яким надано повноваження, за окремою вказівкою військового комісара, складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення може складати працівнику ЗСУ головному спеціалісту командування Лозівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області ОСОБА_3 .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, окремої вказівки військового комісара відповідачем не надано, а отже протокол складено не повноважною особою.

Разом з тим, приписами ч. 4 ст. 9, ч. 4 ст. 77 КАС України, суд наділений правом збирати докази з власної ініціативи, а також повноваженням сприяти в реалізації обов`язку доказування (у випадку неможливості самостійного надання особами, які беруть участь у справі доказів) і витребовувати необхідні докази.

Судом першої інстанції, всупереч вищезазначеним вимогам КАС України не вчинено відповідних дій для з`ясування вказаних обставин, не витребувано у відповідача доказів в підтвердження повноважень ОСОБА_3 на складання протоколу, а лише зазначено про їх відсутність.

Натомість, Лозівським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Харківської області, на вимогу суду апеляційної інстанції надано рапорт начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Лозівського ОМТЦК та СП від 28.05.2021, адресований військовому комісару, яким повідомлено, що за період з 29.04.2021 по 28.05.2021 явка офіцеру запасу ОСОБА_1 зафіксована не була.

Вказаний рапорт за резолюцією військового комісара передано до обліку, опрацювання встановленим порядком ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2.8.14 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 резолюція - це зроблений командиром (керівником) військової частини (установи) або посадовою особою напис на документі, який містить стислий зміст прийнятого ним рішення щодо виконання документа.

На документах із строками виконання, які не потребують додаткових вказівок, у резолюції зазначаються виконавець, підпис автора резолюції, дата.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що резолюція військового комісара на рапорті від 28.05.2021 фактично є окремою вказівкою згідно наказу від 23.04.2021 № 62, а отже ОСОБА_3 є повноважною особою щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 10.06.2021.

Доводи позивача, що резолюція військового комісара не може вважатись окремою вказівкою, колегія суддів вважає помилковими, оскільки законодавством не визначено форми такого документу.

Висновки суду першої інстанції щодо посилання у тексті постанови на ч.10 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», яка розповсюджується на центральний орган, а не на фізичних осіб, колегія суддів вважає такими, що не є беззаперечними та безумовними підставами для її скасування, оскільки зміст постанови містить чітке визначення об`єктивної сторони правопорушення , встановленого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а помилкове зазначення частини статті Закону, яку порушив позивач може свідчити про наявність описки, яка не впливає на правомірність прийнятого рішення та не спростовує визначену відповідачем кваліфікацію порушення.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується доводами апелянта, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а отже постанова від 15.06.2021 прийнята відповідачем правомірно, відповідно до закону в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.

Натомість, суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому зазначене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лозівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2021 по справі № 629/3414/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова