Справа № 420/3668/21
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/3668/21

Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 28 травня 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У березні2021 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.11.2020 щодо зменшення основного розміру пенсії позивача за вислугу років з 90% до 59% грошового забезпечення при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 року згідно довідки прокуратури Одеської області №385 від 05.11.2020 року та з обмеженням граничного розміру;

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17.02.2021 року №36 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно довідки прокуратури Одеської області №385 від 05.11.2020 року в розмірі 90% від місячної суми заробітної плати від 05.11.2020 року №385 без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.10.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язання Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, що діяв на час призначення пенсії, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати прокурора відділу, згідно довідки прокуратури Одеської області від 05.11.2020 року №385 без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.10.2020 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказала, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Одеській області та отримує пенсію, яку було призначено відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у розмірі 90% від середнього заробітку.24.11.2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №385 від 05.11.2020 року. Однак, 25.11.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі наданих позивачем документів було проведено перерахунок її пенсії з 01.10.2020 року, при цьому під час такого перерахунку було протиправно зменшено основний розмір пенсії позивача з 90% на 59% від середнього заробітку. До того ж, вважає, що відповідач під час здійснення перерахунку її пенсії безпідставно застосовано органом ПФУ обмеження максимального розміру пенсії з 01.10.2020 року розміром - 17 120,00 грн., а з 01.120.2020 року - 17 690,00 грн.

Відповідач Головне управління ПФУ в Одеській області проти позову заперечував.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.10.2020 року пенсії максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 з 01.10.2020 року нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 908,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням у відповідних частинах ОСОБА_1 та Головне управління ПФУ в Одеській області подали на зазначене рішення суду апеляційні скарги, у яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянти просять скасувати судове рішення кожен у відповідній частині та ухвалити нове.

В обґрунтування своєї скарги Головне управління ПФУ в Одеській області зазначило, що в силу приписів абз.6 ч. 15 ст. 86 Закону України №1697-VII «Про прокуратуру», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн. Тобто, вказана норма містить обмеження Максимального розміру пенсії 10740 гривень по 31.12.2017, а після цієї дати максимальний розмір пенсії не 7 може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб,: які втратили працездатність, вказані зміни у абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» внесені згідно із Законом №1774-УІІІ від 06.12.2016. Ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2020рік установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність з 1 липня - 1712грн., з 1 грудня 1769грн. Ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність з 1 січня - і7б9грн., з 1 липня 1854грн., з 1 грудня І934грн. Отже, у зв`язку з прийняттям Закону №1697-УІІ розмір пенсії прокурорів знову обмежено максимальним розміром-десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тобто, на момент проведення перерахунку пенсії позивачам, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України. З огляду на наведене, у відповідача (відповідного територіального органу Пенсійного фонду України) законних підстав для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру (в редакції на час призначення пенсії), оскільки положення цієї статті втратили чинність. З урахуванням наведеного, оскільки на законодавчому рівні визначено, що максимальна пенсія призначена відповідно до Закону М1697-УІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність що з 01.07.2020 складає у розмірі 17120 грн., з 01.12.2020 складає у розмірі 17690грн., з 01.04.2021р. складає у розмірі 17690 грн., з 01.07.2021 складає у розмірі 18540,00 грн., з 01.12.2021р.складає - 19340,00 грн., а отже визнання протиправними дії Головного управління щодо обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.10.2020 суперечить нормам вказаного Закону. До того ж, апелянт вказує на те, що зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії позивачки без обмеження його максимальним розміром є втручанням у дискреційні органу ПФ України. Окрім того, наголошує й на хибності стягнення з відповідача на користь позивачки у справі судових витрат у вигляді сплаченого нею за подання цього позову судового збору.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про необґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог, просить у вказаній частині скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволенні повністю її позову мотивуючи зокрема тим, що право на отримання нею пенсії виходячи із розміру 90% від нарахованої заробітної плати встановлено рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2016р. по справі № 523/12275/16-а.

26.07.2021р. (вхід.№ 16044/21) від ГУ ПФУ в Одеській області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому відповідач у справі наголошує на тому, що у випадку здійснення перерахунку пенсії позивачки з 13.12.2019р. при розрахунку пенсії застосуванню підлягають норми закону, що чинні на момент здійснення такого перерахунку, тобто перерахунок має бути здійснено з урахуванням конкретних обставин справи, виходячи з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, а не 90% як того вимагає позивачка. Посилання ж позивачки на те, що розмір її пенсії має бути розрахований із відсотка, який був визначений при першому призначенні пенсії не відповідають нормам чинного законодавства. Апелянт наголошує, що із набранням чинності Закону №1697-VII «Про прокуратуру», який визначив, що пенсія працівникам прокуратури виплачується з розрахунку 60% від заробітної плати, у Головного управління відсутні правові підстави для обчислення пенсії позивачці з розрахунку 90%.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 17.12.2008 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, яка їй призначалася відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у розмірі 59% від середнього заробітку (а.с. 67).

Статтею 50-1 Закону України було встановлено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Позивач за період з моменту призначення пенсії та до моменту виникнення спірних правовідносин у справі №420/3668/21 неодноразово зверталась до пенсійного органу задля здійснення перерахунку її пенсії на підставі положень ст. 50-1 Закону України №1789-ХІІ у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, у тому числі за рішенням суду (а.с. а.с. 24-27, 73-87).

Зокрема, постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2016 року по справі №523/12275/16-а було зобов`язано УПФ в Суворовському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 90% від нарахованої заробітної плати у зв`язку із збільшенням заробітної плати у відповідності до довідки прокуратури Одеської області від 14.03.2016 року №385, починаючи з 01.01.2016 року (а.с. 24-27).

У зв`язку із підвищенням заробітної плати працівників прокуратури позивачу 04.03.2020 року прокуратурою Одеської області було видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) №385, що враховується для перерахунку пенсії (а.с. 77-78).

Заява позивача про здійснення перерахунку її пенсії на підставі зазначеної довідки була залишена ГУ ПФУ в Одеській області без задоволення.

Водночас у зв`язку із реформуванням органів прокуратури та початком роботи Одеської обласної прокуратури (наказ Генерального прокурора від 08.09.2020 року №414) відбулось чергове підвищення заробітної плати працівників прокуратури та позивачу 05.11.2020 року було видано нову довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) №385, що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними станом на 11.09.2020 року (а.с.18).

24.11.2020 року позивач звернулась до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі вищезазначеної довідки Одеської обласної прокуратури №385 від 05.11.2020 року (а.с. 19).

25.11.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі наданих позивачем документів було проведено перерахунок її пенсії, починаючи з 01.10.2020 року.

Однак, при здійсненні даного перерахунку, як зазначає позивач, відповідачем було зменшено основний розмір пенсії позивача з 90% на 59% від середнього заробітку. Також відповідачем було застосовано обмеження розміру пенсії позивача, а саме розмір пенсії склав з 01.10 2020 року - 17120,00 грн., з 01.12.2020 року - 17690,00 грн. (а.с. 22, 88).

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача та вважаючи їх протиправними, ОСОБА_1 10.02.2021 року звернулась до пенсійного органу із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії, виходячи з 90% розміру від місячної суми заробітної плати (а.с. 93).

Водночас рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17.02.2021 №36 позивачу було відмовлено у здійснені такого перерахунку з посиланням на ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII. (а.с.95).

Зазначені обставини слугували підставою звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом у справі №420/3668/21.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно було обмежено пенсію ОСОБА_1 максимальним розміром, оскільки обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим Законом України №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. До того ж, посилаючись на п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (яким безпосередньо й внесено зміни до закону №1697 щодо обмеження пенсій максимальним розміром), врахувавши що пенсію позивачці призначено у 2008 році, суд першої інстанції вказав на те, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016р.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що позивачка має право на перерахунок своєї пенсії на підставі оновленої довідки від 05.11.2020р. № 385.

Щодо вимоги ОСОБА_1 стосовно безпідставного зменшення відповідачем при перерахунку її пенсії відсоткового розміру пенсії з 90% до 60%, суд першої інстанції зазначив, що 25.11.2020р. ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено позивачці перерахунок пенсії з 01.10.2020р. на підставі довідки Одеської обласної прокуратури № 385 від 05.11.2020р. При цьому, при здійсненні вказаного перерахунку розмір пенсії було обраховано виходячи з 59% від середнього заробітку. Суд першої інстанції вказав, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, у даному випадку це 59%.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2016р. по справі № 523/12275/16-а, зазначивши, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом та зауважив, що у зазначеному рішенні судом не надавалась оцінка діям пенсійного фонду щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у 2008 році, виходячи з 59% (а не 90%).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження згідно вимог та доводів апеляційного скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу вимог ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У розумінні п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним Законом який визначає умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015р.був Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за №1789-ХІІ.

Частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за №1789-ХІІ передбачалось, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

У відповідності до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Слід зазначити, що у Рішенні Другого сенату Конституційного Суду України №7-р (ІІ)2019 від 13.12.2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) (чинне з 13.12.2019) зазначено:

«…Конституційний Суд України вирішив:

1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установити такий порядок виконання цього Рішення: - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено. …».

Як встановлено ч. 2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 року № 2136-VIII.

Тобто, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 змінило законодавче регулювання для правовідносин, що мають місце з дати його ухвалення.

З огляду на викладене, положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 7-р(II)/2019 (справа № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», тобто з 13.12.2019.

Отже, з 13.12.2019р. Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

За вищенаведеного правового регулювання колегія суддів зазначає, що з 13.12.2019 року у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури, а також у зв`язку із призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових заробітної плати, як при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

При цьому, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Апеляційний суд вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам. А отже, вказана постанова, є підставою для проведення перерахунку пенсії за вислугу років позивача. З 01.01.2020 року Постановою КМУ № 1155 від 11.12.2019 року було передбачено чергове підвищення посадових окладів та надбавок.

За вказаного, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови КМУ №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, апелянт набув право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019 року.

Разом з тим, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України по справі №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 року «Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії».

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом попередньої інстанції, що у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови КМУ №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набула право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019 року.

Згідно матеріалів справи вбачається, що 05 листопада 2020 року Одеською обласною прокуратурою видано ОСОБА_1 довідку №385 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до якої заробітна плата за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу склала 57384,60 грн. (а.с. 18).

Зі змісту вказаної довідки слідує, що вона видана на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та ст. 81, 86 Закону України Про прокуратуру та у зв`язку з початком роботи Одеської обласної прокуратури (Наказ Генерального прокурора від 08.09.2020 року №414).

Наявними в матеріалах справи розписками-повідомленнями підтверджується отримання ГУ ПФУ в Одеській області заяви позивачки про перерахунок її пенсії на підставі вказаної вище довідки від 05.11.2020р. № 385 та безпосередньо самої довідки про розмір заробітної плати.

Враховуючи факт отримання апелянтом довідки Одеської обласної прокуратури №385 від 05.11.2020р. про розмір заробітної плати станом на 11.09.2020, яка свідчить про зміну складових заробітної плати та її розміру, то апелянт має право на перерахунок пенсії з 01.10.2020 р.

Матеріали справи свідчать, що відповідач частково погодився з необхідністю перерахунку пенсії позивача після ухвалення Конституційним Судом рішення № 7-р/ІІ/2019 від 13.12.2019 р., разом з тим, при здійсненні такого перерахунку застосував інший відсоток пенсії до заробітної плати, ніж той, що був на час призначення пенсії позивачу, та обмежив місячний розмір пенсії 10 прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність.

Щодо права позивача на перерахунок пенсії в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати, то суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступне.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Таким чином, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90, а потім 80 і згодом 60 процентів від суми місячного (чинного) заробітку, а також положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватись норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Наведена позиція щодо послідовності застосування норм закону, якими визначається відсоток, з якого обчислюється пенсія, збігається з висновками Верховного Суду, викладеними у рішенні від 4 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 16 жовтня 2019 року, у зразковій справі №240/5401/18, в якій йдеться про зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсії військовослужбовців.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд України у постанові від 6 жовтня 2015 року у справі №127/11720/14-а та Верховний Суд у постанові від 8 червня 2021 року у справі №263/15245/16-а висловили позицію щодо зміни розміру відсотків пенсії колишнім працівникам прокуратури при її перерахунку. Вказана позиція зводиться до того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Подібна правова позиція за схожих обставин також була застосована Верховним Судом у постановах від 3 травня 2018 року у справа № 308/11498/16-а, від 22 червня 2018 року у справі №635/6663/16-а, від 19 червня 2018 року у справі №725/1352/16-а) та від 29 червня 2020 року у справі № 490/5366/16-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів наголошує, що при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватися норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а наступні зміни законодавства стосувалися зміни розміру відсотків при призначенні пенсії прокурорам.

Колегія суддів оцінює критично висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості та правомірності зменшення відповідачем при перерахунку пенсії позивачки на підставі оновленої довідки, виданої Одеською обласною прокуратурою № 385 від 05.11.2020р., з огляду на наступне.

Звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 зазначала, що відсотковий розмір її пенсії 90% встановлено постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2016р. по справі № 523/12275/16-а.

Апеляційним судом зі змісту вказаної постанови встановлено, що ОСОБА_1 має загальний трудовий стаж 31 рік 11 місяців 4 дні. Згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991№1789-XII в редакції від 15.01.2011 р. ОСОБА_1 має право на отримання пенсії в розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Вказане судове рішення набрало законної сили відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016р.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 02.05.2018р., касаційну скаргу Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі було залишено без задоволення; ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 залишено без змін.

Отже, право позивачки на отримання пенсії в розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати було підтверджено постановою суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2016р. по справі № 523/12275/16-а.

Колегія суддів вважає ґрунтовним твердження суду першої інстанції про те, що предметом розгляду цієї справи не було питання визначення відсоткового розміру пенсії позивачки від суми місячної заробітної плати, однак відповідач не заперечує, що саме у такому розмірі 90% від суми місячної заробітної плати позивачці була призначена пенсія з 2008 році.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначала, що з грудня 2008 року перебуває на обліку в органах ПФУ та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків середнього заробітку. Стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури становить 21 рік.

Відповідач в свою ергу не спростував жодним належним доказом призначення позивачці з 2008 року пенсії у розмірі іншому, аніж 90%.

Розмір пенсії ОСОБА_1 - 60% був визначений же у подальшому, в результаті проведених перерахунків пенсії позивачки.

Відтак, саме в такому відсотковому розмірі 90% позивачу ОСОБА_1 була призначена пенсія відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, на що суд першої інстанції не звернув належної уваги.

Водночас, слід зауважити, що зменшуючи відсотковий розмір пенсії ОСОБА_1 відповідач не посилається на те, що пенсію їй було призначено у меншому відсотковому розмірі. Свої дії ГУ ПФУ в Одеській області обґрунтовує приписами закону №1697, якими встановлено інший механізм обрахунку пенсій прокурорським працівникам, аніж було встановлено попередніми законами.

На час призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч. 13 та 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (яка застосовується в первинній редакції) також не передбачає ніякого регулювання відсоткового розміру пенсії по відношенню до заробітної плати прокурора.

Відтак, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, позаяк є безпідставним застосування до спірних правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, які передбачають розмір пенсії 60 % від заробітної плати, адже вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності, а не перераховується.

За вказаного, апеляційний суд вважає хибним висновок суду попередньої інстанції про обґрунтоване зменшення позивачу основного розміру пенсії за вислугу років з 90% відповідних сум грошового забезпечення до 60% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі довідки Одеської обласної прокуратури № 385 від 05.11.2020р.

До того ж, слід зауважити, що на незмінність відсоткового розміру вже призначених пенсій Верховний Суд України вказував у справах №№ 21-348а/13, № 21-420а/13 (рішення від 10.12.2013), № 127/11720/14-а (рішення від 06.10.2015), зазначивши, що при перерахунку пенсій повинен застосовуватися той відсоток, який діяв на момент призначення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04.02.2019 р., залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 р., по зразковій справі № 240/5401/18 також вказав, що відсотки, які були при призначенні пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведенні перерахунку.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач, застосовуючи інший розмір пенсії по відношенню до місячної заробітної плати, діяв не на підставі Конституції та законів України. Відповідачем не доведено правомірність здійснення такого перерахунку пенсії позивача, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Отже, з приводу неправомірного зменшення відсоткового розміру пенсії позивача висновок суду першої інстанції є вірним. Апеляційна скарга ГУ ПФУ в Одеській області не містить жодних спростувань висновків суду попередньої інстанції у вказаній частині.

Що стосується оцінки правильності рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру, колегія суддів, з урахуванням доводів апеляційної скарги Головного управління ПФУ в Одеській області враховує наступне.

Згідно з частиною 14 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 №1789-XII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказане обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 №3668-VI, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 1 жовтня 2011).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 №213-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015, частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону №1789-XII замінено чотирма частинами такого змісту, зокрема: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. У зв`язку з цим частини шістнадцяту - двадцяту вважати відповідно частинами дев`ятнадцятою - двадцять третьою».

Крім того, 15 липня 2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 №1697-VII відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015.

Відтак, частина 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 №1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 «;Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 8 липня 2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, на час проведення перерахунку пенсії позивачу втратила чинність з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 №1697-VII, а тому до спірних правовідносин не застосовується.

Водночас, відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 №1697-VII «Про прокуратуру», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 по 31 грудня 2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень (абзац 6 частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII доповнено реченням щодо тимчасового обмеження максимального розміру пенсії у період з 1 січня 2016 по 31 грудня 2016 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 №911-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2016).

Дію вказаної норм продовжено до 31 грудня 2017 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 №1774-VIII.

Отже, у зв`язку з прийняттям Закону №1697-VII розмір пенсії прокурорів знову обмежено максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

На момент звернення позивача щодо проведення перерахунку пенсії, наведеними вище положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 24 липня 2018 у справі №554/10456/16-а, від 28 жовтня 2020 у справі №686/2428/16-а, від 03 червня 2021 у справі №359/3736/17, від 10.09.2021 у справі №580/5238/20.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу виплати нарахованої пенсії без обмеження суми пенсії максимальним розміром.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що незастосування обмеження розміру виплачуваної пенсії при її перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, до осіб, яким призначена пенсія відповідно до положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів, зокрема тих, яким пенсія призначена відповідно до Закону №1697-VII, та суперечитиме принципу рівності перед Законом. Утверджуючи та забезпечуючи права осіб на соціальний захист, держава повинна в процесі виконання своїх соціальних обов`язків вживати заходів для забезпечення рівності між пенсіонерами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача при здійсненні спірного перерахунку пенсії позивача в частині встановлення позивачу з 01 жовтня 2020 обмеження максимального розміру пенсійної виплати, вважаючи, що при здійсненні позивачу перерахунку пенсії пенсійним органом безпідставно застосовано вказане обмеження наведеними нормативно-правовими актами.

Підсумовуючи наведене, доводи апеляційної скарги Головного управління ПФУ в Одеській області спростовують висновок суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим у цій частині судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.10.2020 року пенсії максимальним розміром та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 з 01.10.2020 року нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Колегія суддів в контексті надання оцінки доводам апеляційних скарг враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2021р. не відповідає, а доводи апеляційних скарг є частково обґрунтованими, у зв`язку із чим таке судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача за вислугу років з 90% до 59% грошового забезпечення при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2020 року згідно довідки прокуратури Одеської області №385 від 05.11.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17.02.2021 року №36 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, на підставі довідки прокуратури Одеської області №385 від 05.11.2020 року в розмірі 90% від місячної суми заробітної плати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки прокуратури Одеської області від 05.11.2020 року №385, починаючи з 01.10.2020 року, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати прокурора відділу, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Єщенко О.В. Димерлій О.О.