Справа № 520/26010/21
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

13 грудня 2021 року Справа № 520/26010/21

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Горшкова О.О., розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Супутник СВ" до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Супутник СВ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Малоданилівської селищної ради №25 XVII сесії VII скликання від 30.10.2018 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для індивідуального садівництва (для ведення індивідуального садівництва) в АДРЕСА_1 і передачу її у власність гр. ОСОБА_2 ";

- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:3747, площею 0,0966 га в АДРЕСА_1 , а також зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:3747, площею 0,0966 га в АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 та абзацом другим пункту 2 частини першої статті 4 КАС передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 7 КАС).

За правилами визначення юрисдикції адміністративних судів, закріплених статтею 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Водночас помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Зі змісту позовних вимог та обставин, якими позивач їх обґрунтовує, вбачається, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом його прав у сфері саме публічно-правових відносин, адже подання цього позову покликано на поновлення порушених, на думку позивача, його речових прав на нерухоме майно, оскільки обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач самостійно зазначає, що станом на час прийняття Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області рішення №25 на XVII сесії VII скликання від 30.10.2018 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для індивідуального садівництва (для ведення індивідуального садівництва) в АДРЕСА_1 і передачу її у власність гр. ОСОБА_2 ", частина цієї земельної ділянки вже належала позивачу, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 187709 від 12.11.2010, і Малоданилівська селищна рада, приймаючи вказане рішення, не врахувало ту обставину, що право власності на земельну ділянку у позивача виникло раніше, ніж у ОСОБА_2 . Фактично Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області передала ОСОБА_2 частину земельної ділянки, яка на момент прийняття рішення (2018 р.) перебувала у власності позивача (2010 р.), а Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, в якого зберігається технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ТОВ "Супутник СВ", здійснив державну реєстрацію цієї земельної ділянки, чим порушив право власності ТОВ "Супутник СВ".

Вирішення питання щодо скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку впливатиме на права та інтереси третьої особи як його власника, а скасування такого рішення не відновить прав позивача у цій справі на спірне майно. Наведене свідчить про наявність спору про право цивільне, що, у свою чергу, унеможливлює розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Та обставина, що відповідачами у справі позивач визначив Малоданилівську селищну раду Дергачівського району Харківської області та Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, як суб`єктів владних повноважень, не змінює правової природи спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Наведене відповідає неодноразово висловленим Великою Палатою Верховного Суду правовим висновкам щодо юрисдикції спорів за участю державного реєстратора як суб`єкта владних повноважень.

Так, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у зазначеній постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, належним відповідачем у таких справах є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений запис у Реєстрі.

Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17).

У справі, що розглядається, відповідачі не є суб`єктами, законодавчо уповноваженими владно керувати поведінкою позивача.

Так, у вказаній справі предметом оскарження також є рішення органу місцевого самоврядування "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для індивідуального садівництва (для ведення індивідуального садівництва) в АДРЕСА_1 і передачу її у власність гр. ОСОБА_2 ".

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні зазначила, що реалізуючи дискрецію при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

З огляду на вказані висновки Великої Палати Верховного Суду, суд прийшов до висновку, що в даній справі №520/6544/19 відповідачем при прийнятті спірного рішення встановлено наявність існуючого речового права інших, ніж позивача, осіб на спірну земельну ділянку, отже, встановлені обставини, які свідчать про наявність в інших заінтересованих осіб (третіх осіб по справі) відповідного речового права щодо такої земельної ділянки. З огляду на зазначене, поданий позов направлений на захист приватного інтересу позивача щодо набуття права власності на земельну ділянку.

Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією права власності суб`єктом господарської діяльності, регулюються, зокрема, Цивільним і Господарським кодексами України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.1 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частина 2 ст. 4 ГПК України передбачає, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи. ( п. 6 ч. 1 цієї статті).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №520/26010/21.

Поряд з цим, суд роз`яснює позивачу його право звернутись за захистом своїх прав до Господарського суду Харківської області.

Керуючись ст. ст. 170, 243, 248, 256, 293, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Супутник СВ" до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачеві право звернутися з позовом до Господарського суду Харківської області в порядку господарського судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Горшкова