Справа № 420/8551/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8551/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 10686/15-52-09-01-30 від 07.05.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області були прийнято податкове повідомлення-рішення № 10686/15-52-09-01-30, відповідно до якого за порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на підставі пп. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України та ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ФОП ОСОБА_1 нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став Акт фактичної перевірки, відповідно до якого за наявності у позивача ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями терміном дії з 29.05.2019р. до 29.05.2020р. та з 30.05.2020р. до 30.05.2021р. був зроблений висновок про реалізацію позивачем алкогольних напоїв в період відсутності ліцензії - 29.05.2020 року.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 10686/15-52-09-01-30 від 07.05.2021 р. протиправним, оскільки зазначення в українській мові прийменника «до» разом з календарною датою означає позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь, а тому вважає що податкове повідомлення-рішення № 10686/15-52-09-01-30 від 07.05.2021 року повинно бути визнано протиправним та скасоване.

Ухвалою від 31.05.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Зазначено, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та справу буде розглянуто у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 23.07.2021 року ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30 вересня 2021 року о 10:30 год.

Протокольною ухвалою від 23.07.2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 21 вересня 2021 року о 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року замінено відповідача - Головне управління ДПС в Одеській області () на належного - Головне управління ДПС в Одеській області як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ ВП 44069166). Розгляд справи розпочато спочатку.

У судове засідання, призначене на 15 листопада 2021 року на 12 год. 00 хв., сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

25 жовтня 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість продовження розгляду справи по суті за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України.

01.07.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з доводами позивача у зв`язку з наступним.

Відповідач зазначив, що ГУ ДПС в Одеській області на підставі наказу № 1991-п від 05.04.2021 року проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 15.04.2021 року № 7681/15-32-09-01-25/ НОМЕР_1 та встановлено наступні порушення: ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 481).

Перевіркою встановлено, зокрема:

- реалізація алкогольних напоїв без відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (терміни дії ліцензії з 29.05.2019 року до 29.05.2020 року та 30.05.2020 до 30.05.2021 року) на загальну суму 662,50 грн. (ст. 15 Закон № 481).

Відповідач вказує, що факт реалізації підтверджено скріншотом з бази даних контролюючого органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС в Одеській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 07.05.2021 року №10686/15 52-09-01-30 на суму 17 000 грн. за порушення ст. 15 Закону № 481.

Як зазначає відповідач, відповідно до фактичних обставин справи позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі ФОП ОСОБА_1 алкогольними напоями №1902324 від 21.05.2019 року, термін дії з 29.05.2019 року по 29.05.2020 року.

Також позивач ФОП ОСОБА_1 має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2002188 від 25.05.2020 року, термін 30.05.2020 року по 30.05.2021 року.

Щодо посилання позивача щодо застосування терміну «до» в контексті дії ліцензії, відповідач звертає увагу, що даний сполучник має синтаксичне тлумачення саме як подія перед певним явищем.

Тобто термін дії ліцензії вже не поширюється на 29.05.2020 року та 30.05.2021 pоку так як вона діє саме до настання цих дат.

09.07.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначено, що ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1902324 від 21 травня 2019 року була чинною до 29 травня 2020 року включно, та після закінченні терміну її дії ФОП ОСОБА_1 отримала ліцензію № 2002188 від 25 травня 2020 року терміном дії з 30 травня 2020 року до 30 травня 2021 року. Здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями є правомірним, оскільки вчинена в межах терміну дії ліцензій, а тому податкове повідомлення-рішення № 10686/15-52-09-01-30 від 07.05.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.05.2007 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, запис про державну реєстрацію 2 057924, що підтверджується відповідним Свідоцтвом (а.с.8).

Згідно ліцензії №1902324, що зареєстрована 21.05.2020, ФОП ОСОБА_1 надано право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 29.05.2019 до 29.05.2020 (а.с.15-16).

Ліцензією №2002188 від 25.05.2020 позивачу надано право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 30.05.2020 до 30.05.2021 (а.с.17-18).

За результатами фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Головним управлінням ДПС в Одеській області було складено акт фактичної перевірки №7681/15-32-09-01-25 від 15.04.2021 року.

Зі змісту акту вбачається, крім іншого, що в порушення статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального" (із змінами і доповненнями), в крамниці "Продукти" за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) здійснювала реалізацію алкогольних напоїв (на загальну суму 662,50 грн.) в період відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (Терміни дії ліцензій з 29.05.2019 до 29.05.2020 року та 30.05.2020 до 30.05.2021 року).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 10686/15-52-09-01-30 від 07.05.2021 року про застосування до позивача суми штрафних санкцій у розмірі 17000 грн.

Вважаючи таке рішення контролюючого органу протиправним та прийнятим в порушення норм чинного законодавства, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі за текстом -Закон №481/95-ВР).

У статті 1 Закону №481/95-ВР наведено визначення, за змістом якого ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років. Імпорт або експорт пального здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання, що імпортує або експортує пальне, ліцензії на право виробництва або зберігання, або оптової чи роздрібної торгівлі пальним. У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби. У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального). Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Частиною 4 статті 11 Закону 481/95-ВР визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За змістом статті 15 Закону №481/95 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Положеннями частини 3 статті 16 Закону № 481/95 унормовано, що суб`єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (частина 1 статті 16 Закону №481/95).

В частині 1 статті 17 Закону №481/95 встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

У відповідності до абзацу 6 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Зазначені приписи законодавства зобов`язують суб`єктів господарської діяльності діяти згідно встановлених правил, невиконання яких зумовлює юридичну відповідальність, зокрема, застосування штрафних санкцій.

Як зазначено судом вище, згідно ліцензії №1902324, що зареєстрована 21.05.2020, ФОП ОСОБА_1 надано право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 29.05.2019 до 29.05.2020 (а.с.15-16).

Ліцензією №2002188 від 25.05.2020 позивачу надано право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 30.05.2020 до 30.05.2021 (а.с.17-18).

Відповідач вказує на правомірність оскаржуваного рішення, оскільки позивачем здійснено безліцензійну торгівлю алкогольними напоями (терміни дії ліцензій з 29.05.2019 року до 29.05.2020 року та 30.05.2020 року до 30.05.2021 року).

Однак, суд зауважує, що в акті перевірки відсутня дата, коли саме було позивачем здійснено продаж алкогольних напоїв в період відсутності ліцензії.

Відповідно до матеріалів справи та згідно відзиву на позовну заяву, встановлено що відповідачем зроблено висновок про те, що позивач не мав ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями 29.05.2020 року.

Вважаючи, що позивач 29.05.2020 року не мав права реалізовувати алкогольні напої за період відсутності діючої ліцензії, відповідач застосував до нього штрафні (фінансові) санкції.

Тобто, визначальним фактором для правильного вирішення даної справи є встановлення строку дії вказаної ліцензії, отриманої позивачем.

Так, Закон України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами» не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.

Згідно з ч. 6 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

В силу вимог частин першої та другої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 252 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За приписами частин першої та п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи встановлено, що термін дії ліцензії №1902324 (термін дії ліцензій з 29.05.2019 року до 29.05.2020 року) був обмежений уповноваженим органом настанням календарного дня - 29.05.2020 року, шляхом зазначення в ній прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dіes a quo і спливають опівночі dіes ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dіes a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dіes ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dіes ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dіes a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Суд вважає, що з урахуванням наведеного граматичного аналізу вживання в ліцензії її кінцевої дати дії «до 29.05.2020» та положень Конвенції, позивачем не допущено порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (алкоголю) в останній день чинності ліцензій - 29.05.2020 року.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 (провадження № К/9901/42116/18), від 07.02.2019 у справі № 803/630/17 (провадження № К/9901/20829/18), від 18.04.2019 у справі № 815/1871/16 (провадження № К/9901/25471/18), яку суд враховує в силу імперативних приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами, видаються з терміном дії з «…» до «…».

Отже, термін дії вказаної ліцензії був встановлений повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення.

Таким чином, відповідно до правової позиції Верховного Суду, ліцензії №1902324 та №2002188 охоплювали у тому числі дати 29.05.2020 та 30.05.2021 року, як кінцеві дати терміну їх дії.

За вищевказаних обставин, суд вважає, що доводи відповідача про наявність у діях позивача ознак правопорушення для притягнення до відповідальності у вигляді штрафу за порушення порядку здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на такий вид діяльності є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за здійснення ним роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки вказаного правопорушення позивач не вчиняв, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 10686/15-52-09-01-30 від 07.05.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044 код ЄДРПОУ ВП 44069166) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 10686/15-52-09-01-30 від 07.05.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів