Справа № 280/1506/20
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 грудня 2021 року Справа № 280/1506/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянув за правилами загального позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області

до Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради, в якому позивач просить: застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та приміщень Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради, розташованої за адресою: 70631, Запорізька область, Пологівський район, с. Інженерне, вул. Центральна, б. 93-б шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію будівель та приміщень за вказаною адресою, окрім робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки позивача.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачем в період з 20 грудня по 21 грудня 2019 року було проведено позапланову перевірку відповідача. В ході перевірки позивачем встановлено, що об`єкт відповідача, будівлі, споруди, експлуатується з порушенням норм пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей. Вказано, що всі виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки зазначені в Акті перевірки № 110 від 21.12.2019, створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті. Позовну заяву просили суд задовольнити.

Ухвалою судді від 10.03.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Ухвалою суду від 08.05.2020 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 28.05.2020.

Ухвалою суду від 28.05.2021 підготовче засідання відкладено на 17.06.2020.

Протокольною ухвалою суду від 17.08.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 14.09.2020.

Ухвалою суду від 14.09.2020 провадження у справі зупинено до 10.12.2020.

Ухвалою суду від 10.12.2020 продовжено процесуальний строк визначений ухвалою суду від 14.09.2020 до 10.02.2021.

Ухвалою суду від 10.02.2021 продовжено процесуальний строк визначений ухвалою суду від 14.09.2020 до 22.03.2021.

Ухвалою суду від 22.03.2021 продовжено процесуальний строк визначений ухвалою суду від 14.09.2020 до 17.05.2021.

Ухвалою суду від 17.05.2021 продовжено процесуальний строк визначений ухвалою суду від 14.09.2020 до 25.08.2021.

Ухвалою суду від 25.08.2021 продовжено процесуальний строк визначений ухвалою суду від 14.09.2020 до 25.11.2021.

Ухвалою суду від 25.11.2021 провадження у справі поновлено.

У судове засідання представник позивача до суду надав клопотання, відповідно до якого просить розглядати справу в порядку письмового провадження.

Представник Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради в судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань, а також відзиву на адміністративний позов до суду не надав.

Ухвалою суду від 13.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Пологівським районним сектором Головного управління ДСНС України у Запорізькій області в період з 20 грудня по 21 грудня 2019 року було проведено позапланову перевірку Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради Запорізької області, за наслідками якої складено акт № 110 від 21.12.2019.

Так, при проведенні перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- не забезпечено та не встановлено інструкцією своєчасне очищення будинків, приміщень і споруди від горючого сміття чим порушено пункт 2.1 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрований у Мін`юсті України 05.03.2015 за N 252/26697;

- не виконано оброблення дерев`яних елементів горищних покриттів засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. Відповідно до вимог пункту 2.5 глави 2 Розділ ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків. Відповідно до вимог пункту 2.6 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні роботи, пов`язані з проектуванням вогнезахисту та вогнезахисним обробленням, виконуються суб`єктами господарювання, які мають відповідну ліцензію на такий вид робіт. Відсутність обробляння засобами вогнезахисту елементів горищного покриття може призвести до вкрай швидкого руйнування несучих дерев`яних конструкцій в разі впливу вогню, що в свою чергу може призвести до руйнування перекриття поверху під горищним приміщенням і створити загрозу для здоров`я і життя людей;

-допускається з`єднання, відгалуження та оцінювання жил проводів і кабелів не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів в усіх приміщеннях. Відповідно до вимог пункту 1.6 глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, (із змінами, внесеними згідно з Наказом МВС № 657 від 31.07.2017), з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів. Місця з`єднання жил проводів і кабелів, а також з`єднувальні та відгалужувальні затискачі повинні мати мінімальний перехідний опір, щоб уникнути їх перегрівання і пошкодження ізоляції стиків. Втрати опору ізоляції на стиках повинні бути не більше втрат опору ізоляції на цілих жилах цих проводів і кабелів. Здійснення з`єднання проводів способом «скрутками» під дією повітря веде до окислення поверхні проводів, в наслідок чого збільшується напруга в системі електропостачання, яка приводить до перегрівання електричних проводів з подальшим їх замиканням, що несе загрозу пожежі або ураження електричним струмом.;

- не забезпечено обладнання приміщень закладу системами протипожежного захисту відповідно до вимог ДБН В 2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту". Відповідно до вимог пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту». Відсутність системи протипожежного захисту (пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу) не дасть можливості виявлення загорання, минаючи людський фактор, на його ранній стадії, та сповіщення працюючого персоналу і підрозділів оперативно-рятувальної служби про загорання. У такому випадку суттєво збільшується час розвитку пожежі до моменту її виявлення, що спричинить значні матеріальні збитки і несе загрозу для здоров`я і життя людей.

-відповідальним за пожежу на об`єкті не визначено необхідну кількість первинних засобів пожежогасіння чим порушено пункт 3.8 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні;

- не обладнано інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту чим порушено п. 3 статті 40 Кодексу цивільного захисту України. ПКМУ від 25.06.2013 № 444 «Порядок здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» п.13

-не забезпечено відповідно до законодавства працівників засобами колективного та індивідуального захисту. Відповідно до вимог пункту 2 розділу 3 Правил техногенної безпеки, затверджених наказом МВС України від 05.11.2018 № 879, зареєстрованих у Мін`юсті України 27 листопада 2018 р. за N 1346/32798, суб`єкти господарювання у випадках, визначених Кодексом цивільного захисту України, забезпечують техногенну безпеку шляхом забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту. Не виконання даної вимоги створює загрозу, яка може призвести до трагічних наслідків, пов`язаних із загибеллю людей, внаслідок враження органів дихання небезпечними чинниками продуктів горіння, а саме димом, двоокисом вуглецю та інше.

Так, встановивши в акті перевірки, що виявлені порушення створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті позивач звернувся до суду з позовною заявою про застосування заходів реагування.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 статті 3 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання; дотримання умов міжнародних договорів України; незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об`єднань громадян; наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Частиною 1 статті 4 Закону №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

У відповідності до пунктів 2, 3 частини 1 статті 50 Кодексу цивільного захисту України джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є будівлі та споруди з порушенням умов експлуатації та суб`єкти господарювання з критичним станом виробничих фондів та порушенням умов експлуатації.

За положеннями Кодексу цивільного захисту України саме загроза життю та/або здоров`ю людей, а не факт порушення законодавства з питань цивільної безпеки, техногенної безпеки, пожежної безпеки тощо, визнана законодавцем у якості підстави для постановлення судом рішення про застосування заходів державного реагування.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Так, відповідно до ч. 1 та 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 69 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови: з питань пожежної безпеки у разі: а) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; б) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; в) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки.

Відповідно до статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

З огляду на положення Кодексу цивільного захисту України, суд виходив з того, що підставою застосування за рішенням суду заходів реагування у виглядів повного або часткового зупинення роботи (експлуатації) підприємства (установи), його окремих об`єктів, є виявлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

При цьому законодавство не містить визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей», а отже, воно є оціночним.

Згідно з п. 4 розділу 1 Правил №1417 пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до пункту 1.2. розділу V Правил №1417 будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

При цьому відповідно до пунктів 1, 2 розділу І Правил №1417 ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд. Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Верховний Суд у постанові від 01.07.2021 у справі №440/4180/19 зазначив, що Правила пожежної безпеки в Україні поширюються на всі будівлі і споруди різного призначення, в тому числі ті, що експлуатуються, незалежно від року їхнього спорудження

Так, станом на день розгляду справи по суті, суд зазначає, що відповідачем не усунуті порушення визначені в Акті перевірки.

У спірному випадку за результатами проведеної перевірки виявленні порушення в сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту.

Разом з тим, необхідно зазначити про те, що кількість усунутих порушень, не впливає на застосування заходів реагування, оскільки повноваження на визначення небезпеки для життю та здоров`ю людей покладено на контролюючий орган.

Так, суд звертає увагу, що Пологівським районним управлінням Головного управління ДСНС України у Запорізькій області в період з 12 липня по 13 липня 2021 року було проведено позапланову перевірку Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради Запорізької області.

За наслідками перевірки складено акт № 110 від 21.07.2021, яким встановлено наступні порушення пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- не виконано оброблення дерев`яних елементів горищних покриттів засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності.

-не забезпечено захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

-не забезпечено обладнання приміщень закладу системами протипожежного захисту відповідно до вимог ДБН В 2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту

Суд наголошує, що неусунуті відповідачем порушення пожежної безпеки (порушення протипожежних норм) у їх сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.

Відповідач не наводить заперечень стосовно факту, що виявлені порушення законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які послугували підставою для звернення до суду з даним позовом, на момент здійснення позапланової перевірки у липні 2021 року усунені в повному обсязі.

Під час судового розгляду відповідач зазначав, що ним вчиняються дії щодо усунення виявлених порушень, разом з тим, доказів усунення у повному обсязі виявлених порушень, зазначених в акті перевірки, у тому числі тих, що створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, відповідачем не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не був позбавлений можливості усунути виявлені порушення і під час судового розгляду справи, що ним зроблено не було.

Суд звертає увагу, що відсутність фінансування, зокрема, на встановлення системи протипожежного захисту, не може бути достатньою підставою для допущення експлуатації будівлі з порушенням правил техногенної та пожежної безпеки.

Суд зазначає, що згідно вимог пункту 24 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року № 457 (далі - Класифікатор) "Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".

Згідно вимог пункту 4 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Згідно вимог пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій у наслідок пожеж та вибухів. Згідно визначення ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.

Отже, порушення, яке було виявлене під час перевірки будівель шкільного навчального закладу, та не усунуто відповідачем, є таким, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, відтак є достатньою та самостійною підставою для застосування до відповідача заходів реагування саме у вигляді зупинення експлуатації об`єктів.

У цій справі особливу увагу привертає той факт, що об`єкт, до якого судом застосовано заходи реагування, призначені для надання освітніх послуг дітям.

Суд також враховує і ту обставину, що заходи реагування мають тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень та зникнення загрози життю та здоров`ю людей.

Враховуючи вищевикладене та факт наявності порушень, які відповідачем не усунуті, суд дійшов висновку, що подальша діяльність Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради без усунення виявлених порушень створює реальну небезпеку та загрозу життю працівників та вихованців, внаслідок чого є підстави для застосування до відповідача такого заходу реагування як повне зупинення роботи, адже ці порушення можуть призвести до загибелі або травмування людей в разі виникнення небезпечної події або надзвичайної ситуації, зокрема, можуть призвести до займання та розповсюдження вогню, що, в свою чергу, ставить під загрозу життя та здоров`я великої кількості людей з урахуванням специфіки діяльності закладу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, викладених у позові, та підтвердження їх доказами з боку позивача, а також про відсутність з боку відповідача спростування доводів позивача будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні КАС України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу статті 139 КАС України судовий збір з відповідача не стягується.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 2,9,77,78,90,243-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 65, ) до Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради (70631, Запорізька область, Пологівський район, с. Інженерне, вул. Центральна, б. 93-б, ) про застосування заходів реагування задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель та приміщень Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради Запорізької області, розташованої за адресою: 70631, Запорізька обл., Пологівський район, село Інженерне, вулиця Центральна, будинок 93-Б, шляхом зобов`язання Комунальної установи «Інженерська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Пологівської міської ради Запорізької області повністю зупинити експлуатацію будівель та приміщень за вказаною адресою, окрім робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, до повного усунення цих порушень, що повинно бути встановлено на підставі перевірки Головним управлінням ДСНС України у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова