Справа № 280/3688/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 280/3688/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року (м. Запоріжжя, суддя Калашник Ю.В.) у справі № 280/3688/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка"

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2)

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

29 квітня 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2414015/24510970 від 19.02.2021, №2414014/24510970 від 19.02.2021, №2414012/24510970 від 19.02.2021;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 59 від 25.05.2020, № 65 від 26.05.2020, № 66 від 26.05.2020.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року позовні вимоги задоволені.

Судом першої інстанції також стягнуто на користь ТОВ "Промелектроніка" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6810,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що спірні рішення Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті виключно в межах діючого законодавства, а тому є правомірними.

Згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Предметом розгляду комісії є пояснення та пакет документів, яким платник податків повинен спростовувати ризик порушення норм податкового законодавства, тобто довести відсутність можливих порушень норм підпункту "а"/"б" пункту 185 1 статті 185, підпункту "а/"б" пункту 187 1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України та довести відсутність об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг відповідно до податкової накладної. Комісія не має ані повноважень, ані об`єктивної можливості визначати конкретний детальний перелік необхідних документів для кожного окремого випадку зупинення податкової накладної індивідуально для платника. Така можливість є тільки у самого платника. Не надання позивачем документів, що підтверджують обставини придбання, розрахунків, транспортування, навантаження, розвантаження ТМЦ, унеможливлювали прийняття податковим органом позитивного рішення щодо реєстрації податкових накладних, зважаючи на суперечливість поданих документів та відсутність доведеності здійснення господарських операцій в рамках договорів. Комісія ГУ ДПС у Запорізькій області приймала рішення про відмову у реєстрації податкової накладної тільки на підставі тих, документів, які надавались на розгляд Комісії. Документи, які додатково надавались позивачем разом із позовною заявою не були враховані Комісією з підстав їх відсутності на час прийняття рішень.

Скаржник зазначає, що позивачем у позовній заяві не наведено доказів того, що спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та квитанції про зупинення їх реєстрації, як акти індивідуальної дії, містять будь-які порушення, протиріччя, не відповідають за формою або змістом нормативно-правовим актам, не наведено доказів щодо перевищення повноважень контролюючим органом або порушення порядку прийняття таких рішень. Таким чином, позивач безпідставно вказує у позовній заяві на відсутність належних підстав та причин для прийняття Комісією рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, та не доведення таких підстав та причин до відома позивача.

Позовні вимоги про зобов`язання вчинити конкретні дії - зареєструвати податкову накладну в ЄРПН мають самостійний характер і можуть бути задоволені, якщо судом перевірено виконання усіх умов, визначених законом, для прийняття такого рішення.

На думку скаржника, розміри витрат позивача на правничу допомогу, що заявлені представником позивача відповідно до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, є необґрунтованими, оскільки: представником позивача штучно завищені обсяги та час, витрачений на надання певних послуг; до суду не надано достатніх доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; судові витрати у розмірі 5000,00 грн. є неспівмірними із обсягом, наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Від позивача та відповідача-2 відзиви на апеляційну скаргу відповідача до апеляційного суду не надходили, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Промелектроніка" зареєстроване як юридична особа 12 серпня 1996 року. Основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього.

Між ТОВ "Промелектроніка" та ДП Завод імені В.О. Малишева укладено Договір №524дп від 27.04.2020, предметом якого була поставка товарів.

Поставка продукції за зазначеним договором здійснювалася партіями.

Продаж та поставка товару контрагенту підтверджується наступними документами: рахунок-фактура № СФ-0000266 від 30.04.2020 на суму 1378800,00 грн., картка рахунку №361.

На підставі вказаного рахунку ТОВ «Промелектроніка» отримало часткову оплату згідно платіжних доручень №2501 від 06.05.2020 на суму 51705,00 грн., №2502 від 06.05.2020 на суму 103410,00 грн. Оскільки передплата це перша подія для виникнення податкових зобов`язань, позивачем виписана податкова накладна № 18 від 06.05.2020 на суму 155115,00 грн., реєстрація якої зупинена.

Перша поставка здійснена за видатковою накладною ПЗ-0000397 від 15.05.2020 на суму 144000,00 грн. через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта згідно експрес-накладної №9013 від 15.05.2020. Друга поставка здійснена за видатковою накладною № 0000419 від 25.05.2020 на суму 108000,00 грн. та на суму різниці виписана податкова накладна №59 від 25.05.2020 на суму 96885,00 грн. Поставка товару здійснена через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта згідно експрес-накладної №7656 від 25.05.2020.

На підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару позивачем надані копії: договору № 4 від 20.01.2020, укладеного з ТОВ КЕНМАН, видаткової накладної № 258 від 25.05.2020, податкової накладної № 43 від 25.05.2020, картки рахунку №281.

25.05.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 ПК України позивачем до відповідача на реєстрацію подана податкова накладна № 59. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді засобами програмного забезпечення Me.doc.

Згідно з квитанцією від 12.06.2020 податкова накладна зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних за № . Проте, за результатами обробки Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України відповідно до п.201.16. ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної від 25.05.2020 № 59 була зупинена як така, що відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З повідомленням № 6 від 17.02.2021 позивачем надані пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації щодо закупки та продажу товару.

19.02.2021 комісією ГУ ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято спірне рішення № 2414015/24510970 про відмову в реєстрації податкової накладної № 59 від 25.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Між ТОВ "Промелектроніка" та ДП Завод імені В.О. Малишева укладено Договір №282дп від 17.03.2020, предметом якого була поставка товарів. Поставка продукції за зазначеним договором здійснювалася партіями.

На підтвердження продажу та поставки товару контрагенту позивачем надані копії документів: рахунок-фактура № СФ - 0000234 від 26.03.2020 на суму 344400,00 грн, картка рахунку №361.

Поставка по вказаному рахунку здійснена згідно видаткової накладної № 0000423 від 26.05.2020 на суму 900,00 грн. На суму поставки складена податкова накладна № 65 від 26.05.2020 на суму 900,00 грн. Поставка товару здійснена на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта відповідно до експрес - накладної №0904 від 26.05.2020. Покупець товар отримав, що підтверджується печаткою та підписом покупця на видаткових накладних.

Часткова оплата згідно рахунку отримана відповідно до платіжних доручень: № 1811 від 01.04.2020 на суму 80000,00 грн.; №1860 від 03.04.2020 на суму 33840,00 грн.; №2410 від 30.04.2020 на суму 46720,00 грн.

Наявність у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару підтверджується: Договором № 4 від 20.01.2020, укладеним з ТОВ КЕНМАН, видатковою накладною № 258 від 25.05.2020, податковою накладною № 43 від 25.05.2020, карткою рахунку №281.

26.05.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 ПК України позивачем до відповідача на реєстрацію подана податкова накладна № 65. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення Me.doc.

Згідно з квитанцією від 11.06.2020 податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . Проте, за результатами обробки Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України відповідно до п.201.16. ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної від 26.05.2020 № 65 була зупинена як така, що відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З повідомленням № 7 від 17.02.2021 позивачем надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації щодо закупки та продажу товару.

19.02.2021 комісією ГУ ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято спірне рішення № 2414014/24510970 про відмову в реєстрації податкових накладних № 65 від 26.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Між ТОВ "Промелектроніка" та ДП Завод імені В.О. Малишева укладено Договір №601дп від 12.05.2020, предметом якого була поставка товарів. Поставка продукції за зазначеним договором здійснювалася партіями.

На підтвердження продажу та поставки товару контрагенту позивачем надані наступні документи: рахунок-фактура № СФ - 0000264 від 25.03.2020 на суму 41400,00 грн, картка рахунку №361.

Поставка здійснена згідно видаткової накладної № 0000424 від 26.05.2020 на суму 3600,00 грн. На суму поставки складена податкова накладна № 66 від 26.05.2020 на суму 3600,00 грн. Поставка товару здійснена на умовах DDP (склад покупця) через транспортну компанію ТОВ Нова Пошта відповідно до експрес - накладної №0904 від 26.05.2020. Отримання товару покупцем підтверджується печаткою та підписом покупця на видаткових накладних.

Продаж товару здійснювався на умовах відстрочки платежу, тому на момент подачі письмових пояснень до контролюючого органу у позивача не було в наявності платіжного доручення.

На підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару позивачем надані копії: Договору № 4 від 20.01.2020, укладеного з ТОВ КЕНМАН, видаткової накладної № 258 від 25.05.2020, податкової накладної № 43 від 25.05.2020, картки рахунку №281.

26.05.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 ПК України позивачем до відповідача на реєстрацію була подана податкова накладна № 66. Податкова накладна надавалася відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення Me.doc.

Згідно з квитанцією від 12.06.2020 податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . Проте, за результатами обробки Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України відповідно до п. 201.16. ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної від 26.05.2020 № 66 була зупинена як така, що відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З повідомленням № 8 від 17.02.2021 позивачем надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації щодо закупки та продажу товару.

19.02.2021 комісією ГУ ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято спірне рішення № 2414012/24510970 про відмову в реєстрації податкових накладних № 66 від 26.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Не погодившись із вказаними рішеннями комісії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірність своїх рішень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації.

При цьому, п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що така квитанція має містити причини зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання норм п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ "Промелектроніка" направлені на реєстрацію податкові накладні № 59 від 25.05.2020, № 65 від 26.05.2020, № 66 від 26.05.2020.

Проте, реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена, про що платника податків було повідомлено квитанціями від 11.06.2020 та 12.06.2020 (а.с. 201, 229, 252 т.1).

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

На виконання вказаної норми та п.п. 56.23.2 пп. 56.23 ст. 56 ПК України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 11.12.2019 №1165 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка набрала чинності 01.02.2020 року та якою затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок зупинення реєстрації податкової накладної); Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок розгляду скарги).

Згідно з п. 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної).

У Додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, визначено критерії ризиковості платника податку на додану вартість. Зокрема, відповідно до пункту 8 у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Зі змісту зазначених квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних вбачається, що платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних. Конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, у квитанціях не зазначено.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п. 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 9 - 11 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пунктів 25 - 26 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Зі змісту спірних рішень №2414015/24510970 від 19.02.2021, №2414014/24510970 від 19.02.2021, №2414012/24510970 від 19.02.2021 вбачається, що підставою для їх прийняття є ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Таке обґрунтування спірних рішень колегія суддів вважає безпідставним, оскільки позивач, якому не було повідомлено про конкретні документи, які він має надати, був змушений надавати документи на власний розсуд.

Отже, посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних № 59 від 25.05.2020, № 65 від 26.05.2020, № 66 від 26.05.2020, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, які позивач має надати, та, за умови не наведення доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність таких рішень.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач-1 не погоджується з висновком суду першої інстанції, проте, не наводить конкретних обґрунтувань по кожному зі спірних рішень.

Колегія суддів зазначає, що не наведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.02.2020 у справі № 360/1776/19, згідно з якою здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника та посилання на докази, які не були покладені в основу та відображені у спірних рішеннях, колегія судів не приймає до уваги.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності спірних рішень. З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні рішенні прийняті суб`єктом владних повноважень необґрунтовано, всупереч вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України).

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За змістом частини 3 цієї ж статті для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат в сумі 5000,00 грн. на оплату професійної правничої правової допомоги в суді першої інстанції представником позивача - адвокатом Жечевим С.О. до суду надані копії: рахунку-фактури №СФ-0000108 від 12.07.2021, платіжного доручення №8175 від 12.07.2021, акта приймання-передачі №ОУ-0000108 від 12.07.2021, розрахунку гонорару - додаток №1 до акта приймання - передачі №ОУ-0000108 від 12.07.2021.

Згідно розрахунку гонорару позивач отримав правову допомогу, яка полягала у підготовці позовної заяви вартістю 5000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для відшкодування на користь позивача витрат, понесених у зв`язку з підготовкою представником позивача позовної заяви та інших документів, в сумі 5000,00 грн., оскільки ці витрати підтверджені належними та допустими доказами, а відповідач в обґрунтування своїх заперечень на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу не надав суду доказів щодо не співмірності цих витрат.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, зазначені висновки суду першої інстанції не спростовують, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат позивача на оплату правничої допомоги.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 280/3688/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко