Справа № 760/16109/20
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1132/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.

за участю секретаря - Король О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови №0891/10000/20 про порушення митних правил,-

встановив:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить:

- поновити строк для подання позовної заяви;

- визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0891/10000/20 від 25.06.2020;

- провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення передбаченого ст.485 МК України.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що постановою про порушення митних правил №0891/10000/20 від 25.06.2020, виданою відповідачем, позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 772461,60 грн.

Позивач вважає, що зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Також, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що підставою для накладення стягнення згідно оскаржуваної постанови стало те, що під час декларування 14.04.2020 товару, а саме лікарського засобу «Табекс» позивачем, декларантом ПАТ «Вітаміни» ОСОБА_1 , не було застосовано рішення про класифікацію аналогічного товару від 09.08.2019 № КТ-UА-2019. Зазначеним рішенням імпортований ПАТ «Вітаміни» аналогічний товар класифіковано за кодом УКТЗЕД, тобто в товарній групі харчових продуктів.

Зазначене класифікаційне рішення було прийняте щодо іншої партії товару, за іншою митною декларацією МД UA100050.2019.282998 від 01.07.2019 .

Про це свідчить порівняння змісту митних декларацій № UA100050.2019.282998 від 01.07.2019 року (по якій прийняте класифікаційне рішення), та № UA100100.2020.573428 від 14.04.2020, за подання якої позивача й притягнуто до відповідальності.

Позивач вважає, що відповідач фактично притягнув його до відповідальності за те, що останній під час декларування товару не застосував класифікаційне рішення прийняте відповідачем по попередній поставці іншої партії ідентичного товару.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення стороною позивача недоліків, ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови №0891/10000/20 про порушення митних правил.

Ухвалу про відкриття спрощеного провадження справи відповідач отримав 29.10.2020, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, проте, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, від учасників справи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні не надходили.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті адміністративного позову за наявними матеріалами.

Від учасників справи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні не надходили.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою в.о. начальника Київської митниці Держмитслужби Борисенко А.В. від 25.06.2020 у справі про порушення митних правил №0891/10000/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 772461,6 грн.

Як вбачається з постанови, 14.04.2020 до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Київ-східний» Київської міської митниці Держмитслкжби, особою уповноваженою по роботі з митницею ПАТ «Вітаміни» (ЄДРПОУ 480968) Мерзляковим Русланом Петровичем, з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг товару «ліки для людей», подано МД типу «ІМ40АА» № UА 100100/2020/573428, а саме: «Ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі не в аерозольній упаковці: Препарат «Табекс» у вигляді таблеток вкритих оболонкою по 1.5 мг № 100 по 20 таблеток у блістері, по 5 блістерів у пачці. Застосовується при нікотиновій залежності - хронічному нікотинізмі, до складу якого входять: активна речовина - цитизин 1.5 мг (алкалоїд); допоміжні речовини - лактози моногідрат, целюлоза мікрокристалічна, магнію стеарат, тальк, плівкове покриття - опадрай II 85F26948 (частково гідролізований полівініловий спирт, титану діоксид (Е171), макрогол 3350, оксид заліза жовтий (Е172), оксид заліза червоний (Е172), оксид заліза чорний (Е172)) - серія 011119Е-8938уп.-серія 050120В -9723уп.-серія 080220 - 26600уп.- товар в первинній упаковці. Виробник: АТ «Софарма», Болгарія. Країна-виробник: Вг. Торгова марка: Sopharma». Товар задекларовано за кодом згідно з УКТ ЗЕД , ставка мита - 0%.

ОСОБА_1 здійснив декларування товару за кодом згідно з УКТ ЗЕД всупереч Рішенню про визначення коду товару від 09.08.2019 № КТ- UА -2019, відповідно до якого код препарату «Табекс» згідно з УКТ ЗЕД встановлено , ставка мита - 4%, за попереднім митним оформленням № UА 100050/2019/282998.

Тобто, декларантом ПАТ «ВІТАМІНИ» ОСОБА_1 під час декларування товару за МД від 14.04.2020 № UА100100/2020/573428 не було застосовано Рішення про визначення коду товару Київської міської митниці ДФС від 09.08.2019 № КТ-UА-2019, яким заявлений код (ставка мита - 0%) змінено на код (ставка мита - 3%).

Різниця несплачених митних платежів за МД від 14.04.2020 № UА 100100/2020/573428 складає 257487,2 грн.

Встановлено, що підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 , ігноруючи обов`язкове для виконання Рішення про визначення коду товару Київської міської митниці ДФС від 09.08.2019 № КТ-UА-2019 щодо класифікації товару «Препарат «Табекс» у вигляді таблеток...» за кодом згідно з УКТ ЗЕД , задекларував товар «Препарат «Табекс» у вигляді таблеток...» за кодом згідно з УКТ ЗЕД зі ставкою мита 0%, що в свою чергу вплинуло на розмір митних платежів та призвело до не сплати митних платежів у розмірі 257487,2 грн.

Стаття 458 МК України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу.

Відповідно до ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 5 ст.265 МК України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 8 ст.257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Зокрема, відповідно до п.п.а, г п.5 ч.8 ст.257 МК України, до декларації декларантом вносяться відомості про найменування, код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД.

Позивачем в митній декларації у графі 31 вказаний опис товару, в тому числі згідно із товаросупровідними документами. Отже, позивачем не було надано до митного органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані товаросупровідні документи, надані позивачем.

Згідно ч.2 ст.69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Тому, здійснення такого контрою є прямим обов`язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов`язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частиною 6 ст.69 МК України імперативно встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

За змістом ст.485 МК України передбачає, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обов`язкове подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що відповідачем не доведено, що заявлення в митній декларації відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД, було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію. Відтак, у діях позивача відсутній умисел на вчинення протиправних дій, що є обов`язковим елементом порушення митних правил, за що передбачена визначена у ст. 485 МК України відповідальність.

Крім того, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. Тобто, у позивача був відсутній умисел на внесення неправдивих відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД, зазначеного в декларації, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.485 МК України.

При цьому, як встановлено судом, підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що позивач ОСОБА_1 , не застосував Рішення про визначення коду товару Київської міської митниці ДФС від 09.08.2019 № КТ-UА-2019 щодо класифікації товару «Препарат «Табекс» у вигляді таблеток...» за кодом згідно з УКТ ЗЕД , задекларував товар «Препарат «Табекс» у вигляді таблеток...» за кодом згідно з УКТ ЗЕД зі ставкою мита 0%, що в свою чергу вплинуло на розмір митних платежів та призвело до недорахування митних платежів у розмірі 257487,2 грн.

Відповідно до п.25 ч.1 ст.4 МК України митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

За приписами статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Положеннями статті 69 МК України встановлено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД).

Згідно ч.1 ст.67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів (частина друга статті 67 Митного кодексу України).

Класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами вивчення технічної документації, паспортних даних на товар, товаросупровідних документів, результатів лабораторних досліджень конкретного товару, інформації про товар, розміщеної у відкритому доступі мережі Інтернет.

Відповідно до Правила 1 Основних правил інтерпретації назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Згідно Правила 3 Основних правил інтерпретації у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Правило 4 Основних правил інтерпретації визначає, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

В силу Правила 6 Основних правил інтерпретації для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Судом встановлено, що ТОВ «Вітаміни» на підставі зовнішньоекономічного договору поставлено товар - медичний препарат «Табекс» та з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг товару 14.04.2020 позивачем до митниці подано митну декларацію типу ІМ/40/АА № UА 100100/2020/573428, в якій зазначено код товару 30045000, яка прийнята до митного оформлення.

При винесенні оскаржуваної постанови, відповідач наголошував зазначив, що товар «Препарат «Табекс» має класифікуватись за кодом УКТ ЗЕД, у той час як позивачем визначено код УКТ ЗЕД.

Розділом VІ Закону України «Про митний тариф України» № 584-VII від 19 вересня 2013 року (далі - Закон № 584-VII) передбачено, що товарна позиція 3004 включає лікарські засоби, виготовлені на основі рослинної сировини, та препарати, виготовлені на основі таких активних речовин, як вітаміни, мінеральні речовини, незамінні амінокислоти або жирні кислоти, в упаковках для роздрібної торгівлі. Ці препарати класифікують у товарній позиції 3004, якщо вони мають на етикетці, упаковці або в інструкції для користувачів відповідні вказівки: (a) специфічні недуги, хвороби або їх ознаки, для лікування яких цей продукт повинен використовуватися; (b) концентрація активної речовини або речовин; (c) дозування; та (d) спосіб застосування.

Ця товарна позиція включає гомеопатичні лікарські препарати, якщо виконуються умови, зазначені в пунктах (a), (c) і (d).

Якщо препарати виготовлені на основі вітамінів, мінеральних речовин, компонентів амінокислот або жирних кислот, рівень вмісту однієї з цих речовин у рекомендованій середньодобовій нормі вживання, яка зазначена в інструкції для користувачів, повинна бути значно більшою, ніж рекомендована середньодобова норма вживання з метою збереження загального стану здоров`я або доброго самопочуття.

При цьому за кодом визначається: Лiкарськi засоби (ліки) (за винятком товарів, включених до товарних позицiй 3002, 3005 або 3006), що складаються із змішаних або незмішаних продуктів для терапевтичного або профілактичного застосування, у дозованому вигляді (включаючи лікарські засоби у вигляді трансдермальних систем) або розфасовані для роздрібної торгівлі: - інші.

Згідно з приміткою 1 (b) до групи 30 ця група не включає препарати, такі як таблетки, жувальна гумка або пластирі (трансдермальні системи), призначені для того, щоб допомогти курцям кинути курити (товарна позиція 2106 або 3824).

Згідно з додатковою приміткою 1 до групи 30 товарна позиція 3004 включає лікарські засоби, виготовлені на основі рослинної сировини, та препарати, виготовлені на основі таких активних речовин, як вітаміни, мінеральні речовини, компоненти амінокислот або жирних кислот, в упаковках для роздрібної торгівлі. Ці препарати класифікують у товарній позиції 3004, якщо вони мають на етикетці, упаковці або в інструкції для користувачів відповідні вказівки:

(a) специфічні недуги, хвороби або їх ознаки, для лікування яких цей продукт повинен використовуватися;

(b) концентрація активної речовини або речовин;

(c) дозування; та

(d) спосіб застосування.

За товарною позицією 2106 класифікується харчові продукти, в іншому місці не зазначені. За кодом визначається: … без вмісту молочних жирів, цукрози, iзоглюкози, глюкози, крохмалю або з вмістом менш як 1,5 мас. % молочних жирів, менш як 5 мас. % цукрози чи iзоглюкози, менш як 5 мас. % глюкози або крохмалю.

Згідно п. 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД тексти назв вищевказаних товарних позицій і приміток до групи 30 є пріоритетними, тобто враховуються в першу чергу для класифікації товару.

Отже, вирішальним є призначення препарату, та якщо препарат у вигляді таблеток призначений лише для того, щоб допомогти курцям кинути курити, але не має медичних показань щодо терапевтичного застосування для лікування хвороби, то такий препарат підпадає під дію примітки 1 (b) до групи 30 і відноситься до товарної позиції 2106. У разі ж, якщо препарат має медичні показання для лікування певної хвороби, то, при умові додержання вимог додаткової примітки 1 до групи 30, цей препарат відноситься до товарної позиції 3004.

Таким чином, враховуючи визначальні характеристики препарату «Табекс», застосування позивачем коду УКТ ЗЕД є правильним.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах щодо класифікації препарату «Табекс» висловив Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року по справі №826/7807/16.

Наявність рішення не свідчить про неправомірні дії з боку позивача щодо заявлення в митній декларації відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД - код товару 30045000, оскільки рішення щодо класифікації товару від 09.08.2019 № КТ- UА -2019 стосується лише окремої партії і не може братися до уваги при митному оформленні наступних партій товару. Така позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанова від 24 квітня 2019 року по справі № 808/8846/15; постанові від 04 вересня 2018 року по справі № 826/2646/17, згідно яких рішення митниці про визначення коду товару, задекларованого декларантом за певною митною декларацією, не є обов`язковим при наступному декларуванні ним ідентичного товару за іншими митними деклараціями.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, згідно ч.1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законом обставини.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст.257, 264, 485, 489, 498 МК України, ст.ст.2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 245, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови №0891/10000/20 про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову про порушення митних правил №0891/10000/20 від 25.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України.

Провадження в справі про порушення митних правил № 0891/10000/20 від 25.06.2020 - закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко