Справа № 520/12333/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 р.Справа № 520/12333/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 09.09.21 року по справі № 520/12333/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, а саме, не призначення виплати, як члену сім`ї медичного працівника - ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок COVID-19 - протиправною;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області призначити ОСОБА_1 виплату в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, як члену сім`ї медичного працівника, смерть якого настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, а саме, не призначення виплати ОСОБА_1 , як члену сім`ї медичного працівника - ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок COVID-19, є протиправною.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021р. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, а саме, не призначення виплати, як члену сім`ї медичного працівника - ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок COVID-19 протиправною. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області призначити ОСОБА_1 виплату в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, як члену сім`ї медичного працівника, смерть якого настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає рішення суду незаконним і необґрунтованим, оскільки воно ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому рішення підлягає скасуванню повністю та належить ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вказує, що згідно акту розслідування за формою Н1/П, затвердженого 04.11.2020 В.о. головного лікаря КНП «міська багатопрофільна лікарня № 18» Харківської міської ради, встановлено, що гостре професійне захворювання сталося 12.10.2020 року з головним лікарем КНП «МБЛ № 18» ХМР ОСОБА_2 під час виконання ним трудових професійних обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком. Комісія вважає гостре професійне захворювання таким, що пов`язане з виробництвом. Вказаний Акт не підтверджує факту смерті з причин інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19. Тому, Управління не має правових підстав для призначення та виплати члену сім`ї ОСОБА_2 страхової виплати, передбаченої Законом №1645-111. Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що чинним законодавством передбачено встановлення факту смерті з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19, саме комісією з розслідування, а не медико соціальною експертною комісією. Таким чином, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Від ОСОБА_1 , до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідач у своїй апеляційній скарзі не спростував жодного доводу суду першої інстанції викладених у оскаржуваному рішенні та не довів факту порушення судом норм процесуального та матеріального права. З огляду на це, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Також просить розгляд справи провести за її відсутності.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 працював головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Міська багатопрофільна лікарня № 18» Харківської міської ради (далі КНП «МБЛ № 18» ХМР).

В матеріалах справи наявний Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 12 жовтня 2020 року на Комунальному некомерційному підприємстві «Міська багатопрофільна лікарня № 18» Харківської міської ради від 04.11.2020.

З вказаного Акту судом встановлено наступне.

На виконання розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, пов`язаної із поширенням коронавірусної хвороби C0VID-19 від 29.09.2020 № 95 «Про внесення змін до Переліку закладів охорони здоров`я, що визначені для госпіталізації пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV- 2» та наказу Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради від 30.09.2020 №338 «Про організацію надання медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу (COVID-19)» наказом по лікарні від 30.09.2020 № 121 «Про організацію та проведення протиепідемічних заходів при наданні медичної допомоги підозрілим та хворим на коронавірусну хворобу COVID-19» на базі 50 ліжок педіатричного відділення з 01 жовтня 2020 р. було розгорнуто тимчасові інфекційні ліжка з ліжками інтенсивної терапії (далі - Відділення.

За період з 01.10.2020 по 09.10.2020 до Відділення було госпіталізовано 60 пацієнтів, які мали позитивні результати аналізу на COVID-19, зроблений методом ПЛР.

Головний лікар КНП «МБЛ № 18» ХМР ОСОБА_2 з 01 жовтня 2020 року по 09 жовтня 2020 року щоденно разом з завідувачем Відділення ОСОБА_4 та заступником головного лікаря з медичної частини ОСОБА_5 о 09 год. 00 хв. проводив обходи та огляди хворих на коронавірусну хворобу, що перебували на лікуванні у Відділенні і мали позитивний результат аналізу методом ПЛР на CОVID-19.

10 жовтня 2020 року в ОСОБА_6 погіршився стан здоров`я, у зв`язку із чим він пройшов тестування на CОVID-19.

Результат аналізу від 10.10.2020 № 11009 ПЛР, РНК SARS-CoV-2 виявлено, у зв`язку із чим з 12 жовтня 2020 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «МБЛ № 18» ХМР.

За висновком комісії, на підставі зібраних матеріалів розслідування, розглянувши обставини та причини інфікування на гостру респіраторну хворобу CОVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, комісія встановила, що гостре професійне захворювання сталося 12.10.2020 з головним лікарем КНП «МБЛ № 18» ХМР ОСОБА_2 під час виконання ним трудових професійних обов`язків з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства.

Враховуючи пп. 1 п. 52 порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337, комісія вважає гостре професійне захворювання таким, що пов`язане з виробництвом.

Згідно з випискою з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у випадках потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА № 009915 від 11.02.2021, ступінь втрати професійної працездатності - 100%, причина втрати професійної працездатності професійне захворювання CОVID-19.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 05.04.2021 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В довідці про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом Хар-06 № 000043 зазначено, що причинний зв`язок смерті з профзахворюванням ОСОБА_2 - CОVID-19/встановлено з 21.04.2021.

Дружина померлого, ОСОБА_1 , звернулась з заявою від 28.05.2021 до начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області, в якій просила призначити страхову виплату відповідно до Закону № 1645-ІІІ та Порядку № 498.

До вказаної заяви позивачем було додано: копію акту розслідування форми Н-1/П від 04.11.2020; копія свідоцтва про смерть; копія паспорту; копія реєстраційного номера облікової картки платника податків; копія свідоцтва про шлюб; копія довідки про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом.

Відповідач у листі від 03.06.2021 № 02-14-1954 зазначив про відсутність правових підстав для призначення та виплати позивачу страхової виплати, передбаченої Законом України № 1645-ІІІ у зв`язку зі смертю медичного працівника.

Вважаючи бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області стосовно не призначення виплати ОСОБА_1 , як члену сім`ї медичного працівника ОСОБА_1 , як члену сім`ї медичного працівника ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок COVID-19, протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області протиправно не призначено ОСОБА_1 виплати, як члену сім`ї медичного працівника ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок CОVID-19.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам в контексті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-ІІІ, захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Держава забезпечує страхові виплати в таких розмірах медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я:

1) у разі встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19) протягом одного року з дня захворювання, за умови, що таке захворювання пов`язане з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, - залежно від встановленої працівнику групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності, але не менше 300-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено групу інвалідності;

2) у разі смерті працівника - у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Розмір та порядок здійснення страхових виплат, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, визначаються Кабінетом Міністрів України.

У разі настання обставин, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, страхова виплата призначається і виплачується працівникові протягом одного місяця з дня виникнення права на страхову виплату.

У разі настання обставин, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, страхова виплата призначається і виплачується разово та в рівних частинах членам сім`ї, батькам та утриманцям померлого працівника протягом одного місяця з дня виникнення права на страхову виплату. Члени сім`ї та батьки померлого працівника визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Кабінетом Міністрів України, постановою №498 від 17 червня 2020 року «Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2», затверджено Порядок здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів (далі - Порядок № 498) та Порядок використання фінансової допомоги Фондом соціального страхування України для проведення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.

Порядок здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, визначає механізм надання Фондом соціального страхування України страхових виплат медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у разі їх захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, та членам їх сімей у разі смерті медичного працівника внаслідок інфікування такою хворобою, передбачених статтею 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а також розміри таких страхових виплат.

Факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією (спеціальною комісією) з розслідування (спеціального розслідування), що проводиться відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №337 від 17 квітня 2019 року та оформляється актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася), за встановленою формою (п.6 Порядку № 498).

Згідно з п. 3 Порядку, у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника (далі - особи, які мають право на виплату) проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Члени сім`ї та батьки померлого медичного працівника визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

У разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого медичного працівника або перебування на його утриманні, статус члена сім`ї або факт утримання встановлюється в судовому порядку.

Страхова виплата, передбачена пунктом 3 Порядку № 498 , призначається і виплачується органами Фонду разово, у рівних частинах особам, які мають право на виплату, протягом одного місяця з дня виникнення права на одноразову допомогу.

Право на одноразову допомогу виникає з дня прийняття органом Фонду заяви (заяв) та документів, визначених пунктом 7 Порядку № 498.

Відповідно до п. 7 Порядку № 498 для отримання одноразової допомоги особи, які мають право на виплату, звертаються до органу Фонду за зареєстрованим місцем проживання/перебування померлого медичного працівника та подають:

1) заяви кожної особи, яка має право на виплату, або уповноваженого представника про призначення одноразової допомоги із зазначенням інформації про неотримання виплати в іншому органі Фонду за формою, затвердженою виконавчою дирекцією Фонду (за малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або опікун чи піклувальник);

2) копію свідоцтва про смерть медичного працівника (із пред`явленням оригіналу);

3) копії паспорта громадянина України та реєстраційних номерів облікової картки платника податків із пред`явленням оригіналів (копії засвідчуються підписом працівника органу Фонду);

4) копію свідоцтва про народження медичного працівника (у разі виплати грошової допомоги батькам медичного працівника);

5) копію свідоцтва про шлюб (у разі виплати грошової допомоги дружині (чоловікові) медичного працівника);

6) копію свідоцтва про народження дитини (дітей) або відповідне рішення суду (у разі виплати грошової допомоги дитині);

7) примірник акта розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії за встановленою формою;

8) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку, факту перебування на утриманні, утримання із заробітної плати (доходу) аліментів, установлення статусу члена сім`ї (за наявності рішення суду з цих питань);

9) довідку роботодавця про утримання із заробітної плати (доходу) померлого медичного працівника на користь особи, яка має право на утримання, аліментів відповідно до закону або рішення суду (у разі такого утримання);

10) інформацію про рахунки, відкриті в банківських установах для перерахування коштів.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організувати розслідування і вести облік нещасник випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання і аварії роботодавець складає акт про нещасний випадок за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом, питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене в судовому порядку.

Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», визначена та регулюється Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі - Порядок № 337).

Пунктом 9 Порядку №337 регламентовано, що розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання.

Процедура розслідування випадків смерті саме медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 передбачена окремим розділом Порядку № 337, а саме п.141-1 141-14.

Відповідно до п. 141-1 Порядку № 337, визначено порядок розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - медичні працівники), внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб проводиться комісією з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку (далі - комісія), утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник.

Керівник закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник, смерть якого настала внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (далі - медичний працівник, що помер внаслідок інфікування), зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання інформації про випадок смерті медичного працівника надати повідомлення згідно з додатком 2 у паперовій формі:територіальному органу Держпраці; робочому органу Фонду; уповноваженому органу управління або наглядовій раді закладу охорони здоров`я (у разі її утворення).

Комісія утворюється у складі голови та членів комісії наказом керівника закладу охорони здоров`я не пізніше наступного робочого дня з дня надсилання повідомлення про настання нещасного випадку.

До складу комісії входять представники закладу охорони здоров`я: керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку керівником закладу охорони здоров`я покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії); посадова особа, відповідальна за організацію лікувального процесу; представник кадрової служби; представник фінансово-економічної служби; представник юридичної служби;представник первинної організації профспілки, представником якої був медичний працівник, що помер внаслідок інфікування (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці).

Розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.

У разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, медичних експертиз для встановлення обставин і причин настання смерті медичного працівника строк проведення розслідування може бути продовжений до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень, але не більше ніж на 10 робочих днів.

Комісія: проводить засідання, на яких розглядає інформацію про гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, складає протоколи засідання комісії; отримує письмові пояснення від посадових осіб, працівників закладу охорони здоров`я, свідків про обставини виникнення гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку;визначає вид події, що спричинила гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку;визначає необхідність проведення лабораторних досліджень та медичних експертиз;встановлює осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці; розробляє план заходів щодо запобігання гострим професійним захворюванням; з`ясовує обставини та причини настання гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку;визначає пов`язане чи не пов`язане гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, з виробництвом; складає акти за формою Н-1 згідно з додатком 11 та визначає кількість таких актів; розглядає та підписує примірники актів за формою Н-1; передає не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику закладу охорони здоров`я для їх розгляду та затвердження.

Рішення щодо визнання гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, пов`язаним чи не пов`язаним з виробництвом приймається комісією шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії голос голови комісії є вирішальним.

Керівник закладу охорони здоров`я повинен надіслати оригінали актів за формою Н-1 протягом двох робочих днів після їх затвердження:

- територіальному органу Держпраці за місцем настання випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку;

- робочому органу Фонду за місцем настання випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку;

- членам сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноваженим ними особам.

Іншим особам, які брали участь у розслідуванні гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, надається копія акта.

Згідно акту розслідування за формою Н1/П, затвердженого 04.11.2020 В.о. головного лікаря КНП «міська багатопрофільна лікарня № 18» Харківської міської ради, встановлено, що гостре професійне захворювання сталося 12.10.2020 року з головним лікарем КНП «МБЛ № 18» ХМР ОСОБА_2 під час виконання ним трудових професійних обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком. Комісія вважає гостре професійне захворювання таким, що пов`язане з виробництвом.

Проте вказаний Акт не підтверджує факту смерті з причин інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що чинним законодавством, а саме Порядком № 337 та Порядком №498 передбачено встановлення факту смерті з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19, саме комісією з розслідування.

Враховуючи вищенаведене, положення Порядку №498, Порядку № 337 колегія суддів приходить до висновку про відсутність у Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області правових підстав для призначення та виплати члену сім`ї ОСОБА_2 страхової виплати, передбаченої Законом №1645-111.

Посилання позивача та суду першої інстанції на Інструкцію про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом МОЗ від 15.11.2005 №606 в даному випадку є помилковим, оскільки положенням ст. 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Порядком №498 факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією (спеціальною комісією) з розслідування (спеціального розслідування), що проводиться відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 34, ст. 1217), та оформляється актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася), за встановленою формою.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлена права звернутись до відповідного органу (закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник) з заявою про проведення розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку, а в разі виникнення спору з відповідним органом, до суду.

З урахуванням вищенаведеного доводи позивача та суду першої інстанції щодо неправомірності дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області щодо не призначення виплати та наявності підстав для призначити ОСОБА_1 виплати в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, як члену сім`ї медичного працівника, смерть якого настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження є помилковими

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі наведені вище докази, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням того, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а також судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 по справі № 520/12333/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 13.12.2021 року