Справа № 594/687/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 594/687/21 пров. № А/857/19637/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2021 року, ухвалене суддею Чиром П.В. у м. Борщеві о 11 год. 05 хв. у справі № 594/687/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4137631 від 29.04.2021 року.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАН № 4137631 від 29.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 454 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП (перевищення дозволеної швидкості руху).

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що позивач, керуючи транспортним засобом, на автодорозі М19 380 км, рухався зі швидкістю 86 км/год при дозволеній 50 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9.6 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказане правопорушення зафіксоване за допомогою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam LTI 20/20 ТС001012.

Тому відповідач вважає, що правомірно прийняв оскаржену постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 29 квітня 2021 року відповідач прийняв постанову серії ЕАН № 4137631 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

У цій постанові зазначено, що позивач 29.04.2021 року о 15 год. 26 хв. керував транспортним засобом марки Ford Transit Connect д.н.з НОМЕР_1 , на автодорозі М19 (380 км), зі швидкістю 86 км/год, при дозволеній 50 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9.6 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд встановив те, що, на підтвердження порушення позивачем швидкості руху, відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, надав інформацію, зафіксовану приладом вимірювання швидкості «TruCam» серії LTI 20/20 № TC001158.

Згідно з даними цього приладу, позивач перевищив дозволену швидкість руху транспортного засобу у межах населеного пункту Копичинці, Чортківського району Тернопільської області на 36 км/год від дозволеної у 50 км/год. Ця подія трапилась на 380 км. автодороги М-19, 49° 6 47.36 градусів географічної широти та 49° 53 25.59 градусів географічної довготи.

Водночас, на інформаційний запит позивача від 30.06.2021 року, Копиченецька міська рада Чортківського району Тернопільської області надала відповідь про те, що земельна ділянка, 49° 6 47.36 градусів географічної широти та 49° 6 47.36 географічної довготи, розташована на території Копиченецької міської ради за межами населеного пункту м. Копичинці.

Натомість, відповідач не надав доказів того, що на вказаній ділянці автодороги М-19 діяло обмеження швидкості руху, що діє у населеному пункті.

Виходячи із цих обставин, апеляційний суд вважає, що інформацію, зафіксовану приладом вимірювання швидкості «TruCam» серії LTI 20/20 № TC001158, не можна визнати такою, що підтверджує порушення позивачем швидкісного режиму проїзду вищевказаної ділянки дороги.

Отже, апеляційний суд вважає, що дані приладу вимірювання швидкості «TruCam» серії LTI 20/20 № TC001158 підтверджують, виключно, факт проїзду позивачем певного відрізку дороги зі швидкістю 86 км/год.

Доказів того, яке обмеження швидкості діяло на вказаній частині дороги, відповідач, в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, не здобув та суду не надав.

Відсутність даних про дозволену швидкість руху на ділянці дороги, якою рухався автомобіль позивача, не дозволяє суду зробити висновок про те, чи є у діях позивача склад адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративна відповідальність настає не за будь - яке перевищення швидкості руху автомобіля, а за перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобіля більш як на двадцять кілометрів на годину.

Із вказаного, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що відповідач не встановив в діях позивача перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Отже, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4137631 від 29.04.2021 року не ґрунтується на доказах.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що відповідач не надав доказів вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4261695 від 26 травня 2021 року необхідно скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2021 року в справі № 594/687/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повний текст постанови складений 13.12.2021 року