Справа № 580/8002/21
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року справа № 580/8002/21
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС України, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України встановити ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач безпосередньо приймав участь в проведенні антитерористичної операції на строк більше ніж 30 календарних днів, що засвідчується свідченням двох свідків, які брали участь в проведенні антитерористичної операції та отримали статус учасника бойових дій, а тому відмова відповідача у встановленні позивачеві такого статусу є протиправною.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи (письмовому провадженні).

06 грудня 2021 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач звернувся із заявою про надання статусу учасника бойових дій, у якій стверджує, що у складі БПСМОП Торнадо брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період з грудня 2014 року по липень 2015 року.

Зважаючи на відсутність підтвердження ОСОБА_1 боротьби з тероризмом факт взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами, відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку та відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Положення про Комісію МВС, позивачеві відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання статусу учасника бойових дій, у якій стверджує, що у складі БПСМОП Торнадо брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період з грудня 2014 по липень 2015 років.

До матеріалів долучено нотаріально завірені свідчення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повідомляють, що у період з грудня 2014 по липень 2015 років вони у складі БПСМОП Торнадо брали участь у бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції у складі БПСМОП Торнадо разом з ОСОБА_1

19 січня 2021 року комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни прийнято рішення № 1/VI/XXIV/1 відповідно до якого позивачеві відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій. Підставою відмови стала відсутність підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами, відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 та відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Положення про комісію МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2019 року № 395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07 червня 2019 року за № 588/33559 (розділу VI протоколу № 1 від 19.01.2021 засідання комісії).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі Закон № 3551-XII).

Відповідно до статті 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно із пунктом 20 статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту Кабінет Міністрів України затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (далі Порядок № 413).

Пунктом 1 вказаного Порядку визначено, що цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається, особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Пунктом 4 Порядку № 413 визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами;.

До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, підпис на яких повинен бути засвідчений нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та які мають документальне підтвердження своєї участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях за період, за який вони свідчать. До періоду безпосереднього виконання особою, зазначеною в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, завдань антитерористичної операції в районах її проведення, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у районах здійснення таких заходів включається період, підтверджений усіма свідками.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання статусу учасника бойових дій, у якій стверджує, що у складі БПСМОП Торнадо брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період з грудня 2014 по липень 2015 років.

Як до матеріалів вказаної заяви, так і до матеріалів справи долучені нотаріально завірені свідчення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (оформлені у вигляді заяви від 03.03.2020 (зареєстрованої в реєстрі за № 226, 227 приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренком Ю.В.), які повідомляють та підтверджують, що брали участь в антитерористичній операції в період з грудня 2014 по липень 2015 років разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: приймали безпосередню участь в бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції с. Макарове, с. Тепленьке, с. Нова Кондрашівка с.Станично-Луганського району Луганської області у складі Добровольчого батальйону патрульної служби особливого призначення Торнадо.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 413 рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 травня 2019 року № 395 (далі Положення № 395) у місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) за наявності передбачених законодавством України підстав приймається рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі - рішення Комісії) за формою, наведеною в додатку до цього Положення.

Комісія приймає, зокрема рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій.

Пунктом 1 частини 4, частини 5 Розділу ІІ Положення № 395 комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни в разі відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни;

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни питання про надання особі відповідного статусу може повторно виноситися на розгляд Комісії за рішенням Міністра внутрішніх справ України або особи, яка виконує його обов`язки.

З аналізу вказаних правових норм обов`язком позивача є надання доказу того, що особам, свідчення (заяви) яких затверджують нотаріально, встановлений статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та які мають документальне підтвердження своєї участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях за період, за який вони свідчать. До періоду безпосереднього виконання особою, зазначеною в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, завдань антитерористичної операції в районах її проведення, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у районах здійснення таких заходів включається період, підтверджений усіма свідками.

До матеріалів справи позивачем надано копію заяви від 03.03.2020, якою затверджено нотаріально свідчення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у яких вони підтверджують, що брали участь в антитерористичній операції в період з грудня 2014 року по липень 2015 року разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: приймали безпосередню участь в бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції АДРЕСА_1 у складі Добровольчого батальйону патрульної служби особливого призначення Торнадо. Також вказані особи підтверджують, що в зазначений період ОСОБА_1 здійснював патрулювання, спостереження за пересуванням техніки та живої сили противника. Проводив візуальну розвідку за лінією фронту та контроль-пропуск людей і машин на блокпосту. Приймав безпосередню участь у бойових зіткненнях та вогневому контакті з противником у вище вказаних населених пунктах.

Разом з тим, до матеріалів даної справи позивачем не додано жодного доказу того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлений статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та які мають документальне підтвердження своєї участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях за період, за який вони свідчать, що прямо передбачено частиною 4 Порядку № 413, а тому рішення відповідача про відмову позивачеві у наданні статусу учасника бойових дій є правомірним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, не підлягають задоволенню, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 122, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 10.12.2021.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК