Справа № 160/18055/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
при секретарі судового засіданняФедуркіній А.В.
представника позивача представника відповідача представник третьої особи Красницька Я.С., не з`явився (повідомлений належним чином) Тавлеєв О.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Під час проведення слідчих дій за участі спеціалістів Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська область), з метою дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на об`єкти довкілля процесуальним керівником призначено ряд експертних досліджень, виконання яких на даний час триває.
Предметом оскарження згідно з постановленими представниками підприємства вимогами були дії органу досудового розслідування, проведені за участі спеціалістів екологічної інспекції, що свідчить про обрання скаржником способу захисту своїх прав в порядку, що передбачений кримінальним судочинством.
Також зазначено, що в межах спірних правовідносин, позивач і відповідач діють як учасники кримінального провадження, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, тому спір у цій справі не може бути предметом розгляду в адміністративному суді.
Представник позивача в судовому засіданні проти закриття провадження заперечував, оскільки вважає, що данні правовідносини підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник третьої особи в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання про закриття провадження у даній адміністративній справі.
Суд, дослідивши клопотання третьої особи про закриття провадження у справі, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України, судоустрій, судочинство, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства визначаються виключно законами.
Завданнями кримінального провадження відповідно до частини першої статті 2 Кримінального процесуального кодексу України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з приписами пункту 25 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.
Відповідно до частини 1 статті 1, частини 1 статті 4 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.
Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України).
Розрізняючи справи, що належить розглядати за правилами адміністративного судочинства чи кримінального судочинства, Верховний Суд наголошує, що визначальним є те, чи вчинені відповідні дії та чи прийняті оспорювані рішення в межах кримінального провадження, як це визначено кримінально-процесуальним законодавством, або ці дії та рішення прийняті поза межами кримінального провадження (постанови Верховного суду від 05.12.2018 року у справі №815/3591/17 та від 25.02.2020 року у справі №826/6293/16).
Таким чином, без з`ясування фактичних обставин у справі, без аналізу законодавства, яке регулює вчинені відповідачем дії, а також без фактичного співставлення оспорюваних дій відповідача з діючим законодавством, у суду відсутня можливість зробити висновок про відсутність або наявність у спірних правовідносинах публічно-правового характеру, про підсудність або непідсудність вказаної справи адміністративному суду і, як наслідок прийняти рішення про закриття провадження у справі.
Статус та права спеціаліста у кримінальному провадженні визначені статтею 71 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин).
Спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших засобів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.
Спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування і судом під час судового розгляду.
Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду заявляти клопотання про залучення спеціаліста або використання його пояснень і допомоги.
Спеціаліст має право:
1) ставити запитання учасникам процесуальної дії з дозволу сторони кримінального провадження, яка його залучила, чи суду;
2) користуватися технічними засобами, приладами та спеціальним обладнанням;
3) звертати увагу сторони кримінального провадження, яка його залучила, або суду на характерні обставини чи особливості речей і документів;
4) знайомитися з протоколами процесуальних дій, в яких він брав участь, і подавати до них зауваження;
5) одержувати винагороду за виконану роботу та відшкодування витрат, пов`язаних із його залученням до кримінального провадження;
6) заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом.
Особливості проведення слідчої дії - огляду встановлені статтею 237 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої, зокрема, з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
Стаття 104 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Згідно статті 105 цього Кодексу особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки.
Отже, з наведених норм вбачається, що спеціаліст залучається до слідчої дії для надання технічної допомоги, а зміст та обсяг прав такого спеціаліста є чітко визначений та не є безмежним.
Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що дії Державної екологічної інспекції України, її територіальних та міжрегіонально територіальних органів, яка володіє спеціальними знаннями, навиками та технічними засобами для вимірювання вмісту забруднюючих речовин на джерела викидів підприємства, та які здійснюються Держекоінспекцією України відповідно до покладених на неї завдань стосовно прав та обов`язків спеціалістів, не відносяться до юрисдикції кримінального судочинства і не відповідають положенням КПК України стосовно статусу спеціаліста, а вчинені працівниками відповідача під час кримінального провадження саме як суб`єктами владних повноважень зі складенням відповідних документів: актів відбору проб викидів та протоколів вимірювань вмісту забруднюючих речовин.
Предметом розгляду даного спору є вимоги позивача щодо протиправності дій відповідача по складанню актів відбору проб викидів стаціонарних джерел та забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел на підставі актів відбору проб викидів стаціонарних джерел ПАТ "Дніпровський металцргійний комбінат" та складанні протоколів вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організовних викидах стаціонарних джерел на підставі актів відбору проб викидів стаціонарних джерел.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, в даному випадку - це дії відповідача по складанню актів відбору та протоколів вимірювань.
При цьому, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який чітко встановлює підстави, порядок та форми проведення таких заходів контролю.
Отже, вчиняючи дії щодо вимірювання вмісту забруднюючих речовин на джерела викидів підприємств відповідачем було складено документи (актів відбору проб викидів та протоколів вимірювань вмісту забруднюючих речовин), які не передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України та не були обумовлені розпорядженнями слідчого. Вказані дії були вчинені у спосіб, що передбачений для проведення заходів державного нагляду (контролю).
Доказів того, що протоколи, складені за результатами вимірювань вмісту забруднюючих речовин на джерел викидів підприємства, які за своєю суттю використовуються під час заходів нагляду (контролю), є документами кримінального провадження не надано, як і не було надано ані відповідачем, ані третьою особою доказів зворотнього.
Суд звертає увагу, що правомірність проведення залученими спеціалістами Держекоінспекції відбору проб викидів від стаціонарних джерел викидів (проведення інструментально-лабораторних вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел) проводились останніми не на підставі ухвал слідчого судді, такі ухвали в межах кримінального провадження не приймались. Доказів на підтвердження зворотнього суду не надано.
З урахуванням вищенаведеного, суд робить висновок, що даній спір за предметом та суб`єктним складом є адміністративним спором і має бути розглянутий в межах адміністративного судочинства.
Враховуючи вищенаведене, клопотання третьої особи про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України є не обґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 2, ст. 238, ст. 241-246, ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 07.12.2021р.

Суддя С.В. Ніколайчук