Справа № 520/20854/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 грудня 2021 р. справа № 520/20854/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (64107, Україна, Харківська область, м.Первомайський, вул.Учительська, 1-А, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (майдан Свободи, 5, «Держпром», 6 під`їзд, 7 поверх, м.Харків, 61022, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно -господарського штрафу №302337 від 07.10.2021 року, винесену Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2020 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Зважаючи на наявність відзиву на позовну заяву та те, що тридцятиденний строк з дня відкриття провадження у справі сплинув, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, 07 жовтня 2021 року Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №302337, відповідно до якої на ТОВ «ТЕРРА» накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 гривень. Правовою підставою накладення штрафу, як зазначено у постанові № 302337 від 07.10.2021 року, було порушення п. 22.5 ПДР, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 302337 від 07.10.2021 р. винесена на підставі Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №50075 від 10.08.2021 р.; Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067045 від 10.08.2021 р.; Розрахунку № 0067045 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 10.08.2021 р. Представник позивача зазначив, що розмір плати за проїзд, із врахуванням того, що ТОВ «ТЕРРА» здійснювало перевезення контейнеровозом, згідно розрахунку, затвердженим постановою КМУ №879 від 27.06.2007 р., мав би складати 2710,50 Євро = (0,78+1,17) х 278 х 5, а не 3753,00 Євро, як це визначено працівниками Укртрансбезпеки. ТОВ «ТЕРРА» вважає постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 302337 від 07.10.2021 р. протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що 10.08.2021 року був зупинений транспортний засіб марки SCANIA, модель КRONE вантажний бортовий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Відповідно до пред`явлених водієм документів, вказаний транспортний засіб зареєстрований та використовувався позивачем. За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки SCANIA, вантажний бортовий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було встановлено, що: загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становила 61,92т. при нормі 40 т.; навантаження на першу одиночну вісь становить 9,31 т. при нормі 11 т.; навантаження на другу вісь становить 13,77 т.; навантаження на третю вісь становить 13,65 т.; (тобто навантаження на першу здвоєну вісь складає 27,42 т., при нормі 16 т.); навантаження на четверту вісь становить 9,43 т. при нормі 11т.; навантаження на п`яту вісь становить 8,26 т.; навантаження на шосту вісь становить 7,5 т. (тобто навантаження на другу здвоєну вісь складає 15,76 т., при нормі 16т.). Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування №328 від 10.08.2021., яке проводилось на пересувних вагах №2050. Зазначені ваги мають декларацію відповідності від 17.09.2020 та сертифікат відповідності №UА.ТR.113-0076/14F-20, який є чинним до 16.09.2021 та виданий ООВ «Метрологія» ННЦ «Інститут метрології». Відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку №1007/1207 та на підставі талону про зважування №328 від 10.08.2021, контролюючими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №050075 від 10.08.2021. На підставі п. 6 Порядку № 422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067045 від 10.08.2021. З дотриманням вимог пунктів 30 та 31-1 Порядку № 879, співробітниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області було складено розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 10.08.2021 №0067045. Враховуючи вимоги п, 25 Порядку № 1567 07.10.2021 за результатами розгляду справ відповідно до акту №250334 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №302337 від 07.10.2021 за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, та відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно- господарський штраф в розмірі 34000 грн. за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених Законом, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позицію, викладену у адміністративному позові.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку від 09.08.2021 №015005, співробітниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області проводилась рейдова перевірка на 316 км + 500м., а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський».

10.08.2021 року був зупинений транспортний засіб марки SCANIA, модель КRONE вантажний бортовий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Водій надав для перевірки посадовим особам Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; товарно-транспортну накладну №431182 від 10.08.2021.

При цьому, з наявної в матеріалах копії товарно-транспортної накладної №431182 від 10.08.2021 вбачається, що перевозилось просо насипом масою брутто 39810 т.

Також судом встановлено, що відповідно до пред`явлених водієм документів, транспортний засіб марки SCANIA, модель КRONE вантажний бортовий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА", зі спеціалізованим причепом ПР-контейнеровоз, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 , використовувалися Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА".

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки SCANIA, вантажний бортовий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , було встановлено, що: загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становила 61,92 т.; навантаження на першу одиночну вісь становить 9,31 т.; навантаження на другу вісь становить 13,77 т.; навантаження на третю вісь становить 13,65 т.; навантаження на четверту вісь становить 9,43 т.; навантаження на п`яту вісь становить 8,26 т.; навантаження на шосту вісь становить 7,5 т., про що свідчить талон про зважування №328 від 10.08.2021 року, яке проводилось на пересувних вагах №2050.

З наявних матеріалів справи вбачається, що пересувні ваги №2050 мають декларацію відповідності №2050 від 17.09.2020 та сертифікат відповідності №UА.ТR.113-0076/14F-20, який є чинним до 16.09.2021 та виданий ООВ «Метрологія» ННЦ «Інститут метрології».

Відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку №1007/1207 та на підставі талону про зважування №328 від 10.08.2021, контролюючими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №050075 від 10.08.2021.

На підставі п. 6 Порядку № 422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067045 від 10.08.2021.

Також судом встановлено, що співробітниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області було складено розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 10.08.2021 №0067045.

Враховуючи вимоги п.25 Порядку №1567, 07.10.2021 за результатами розгляду справ відповідно до акту №250334 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №302337 від 07.10.2021 у відношенні ТОВ "ТЕРРА" за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, та відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно - господарський штраф в розмірі 34000 грн. за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, та відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно -господарського штрафу №302337 від 07.10.2021 року, винесену Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин судом зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, відповідно до пунктів 3, 4 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Стаття 1 Закону України від 05.04.2001 №2344-III "Про автомобільний транспорт" визначає, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Частини 1 та 4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль (пункт 16 Порядку №879).

Відповідно до пункту 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За змістом пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31-1 Порядку №879 визначено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Пункти 5, 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422 (далі - Порядок №422), встановлюють, що у разі коли під час проведення перевірки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, складається акт та/або протокол про адміністративне правопорушення.

У разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ Національної поліції про такі порушення.

Відповідно до акту №0067045 від 10.08.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки №050075 від 10.08.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, в результаті здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу транспортного засобу марки SCANIA, вантажний бортовий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становила 61,92 т. при нормі 40 т., навантаження на першу здвоєну вісь складає 27,42 т. при нормі 16 т., тобто перевищення транспортним засобом встановлених законодавством вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

При цьому, на момент виникнення спірних правовідносин відповідна методика, якою мають керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології не затверджена.

Разом з тим, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач, суд критично оцінює доводи позивача щодо незаконності та необґрунтованості винесення спірної постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №302337 від 07.10.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу з підстав відсутності затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики.

З наявних матеріалів справи вбачається, що пересувні ваги №2050 мають декларацію відповідності №2050 від 17.09.2020 та сертифікат відповідності №UА.ТR.113-0076/14F-20, який є чинним до 16.09.2021 та виданий ООВ «Метрологія» ННЦ «Інститут метрології». При цьому, матеріали справи не містять доказів, що на вказані ваги у відповідача повинно бути свідоцтво про повірку ваг, оскільки згідно з Настановами з експлуатації, а саме п.9.6 передбачено, що для проведення повірки ваг необхідна кількість робочих еталонів мір маси повинна бути не менше 50% від Мах згідно ДСТУ OIML R 134-І.

Вказане в сукупності свідчить про те, що зважування транспортного засобу позивача здійснювалось за допомогою вагів автомобільних, які відповідають вимогам ДСТУ ОІМLR 134-1:2010 "Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь".

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу транспортного засобу, що належить та використовується позивачем здійснювався технічними засобами, які є придатними до застосування, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що в даному випадку загальна маса транспортного засобу разом з вантажем становила 61,92 т. при нормі 40 т., навантаження на першу здвоєну вісь складає 27,42 т. при нормі 16 т., тобто встановлено перевищення, що більше нормативно допустимого понад 20%.

Згідно з абзацом 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", в редакції чинній на час вчинення позивачем порушення, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами статей 73, 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом зі змісту адміністративного позову встановлено, що позивачем фактично визнано порушення, документально встановлені інспекторами Укртрансбезпеки, оскільки позивач вказав, що при розрахунку плати за проїзд необхідно враховувати фактичні вагові параметри на першу здвоєну вісь складають 27,42 т. та фактичні вагові параметри транспортного засобу складають 61,92 т.

При цьому, твердження позивача, що ТОВ «ТЕРРА» здійснювалось перевезення вантажу саме контейнеровозом не відповідають фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що транспортний засіб позивача, згідно свідоцтва серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу марки SCANIA модель КRONE, не є контейнеровозом, а є вантажним бортовим транспортним засобом.

При цьому, пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) визначено, що за спеціальними правилами здійснюється рух саме транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує допустимі норми.

Той факт, що вказаний транспортний засіб використовувся позивачем разом із спеціалізованим причепом ПР-контейнеровоз, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не змінює факту, що перевезення вантажу позивачем у даному випадку відбувалось саме вантажним бортовим транспортним засобом.

Також, суд критично відноситься до тверджень позивача, що довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 50075 від 10.08.2021 р. та Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067045 від 10.08.2021 р. не містять характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, оскільки вказані бланки не передбачають такої графи для заповнення. Натомість, талон про зважування №328 від 10.08.2021 року містить відповідну інформацію про ваги.

Суд вважає посилання позивача безпідставним, оскільки матеріали проведеного габаритно-вагового контролю не дають підстав для сумнів, що транспортний засіб марки SCANIA, модель КRONE вантажний бортовий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 мав перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Щодо доводів позивача про те, що предметом перевезення був сипучий вантаж, який є рухомим під час руху транспортного засобу, а тому його маса є несталою в різних точках автомобіля, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 2014 року "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" (надалі також - Правил перевезення) на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Відповідно до підпунктів 8.14-8.15 розділу 8 Правил перевезення, навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 розділу 12 Правил перевезення, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.5 розділу 12 вказаних Правил перевезення передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно з приписами пункту 8.20 розділу 8 зазначених Правил водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху, а тому доводи позивача щодо сипучості вантажу і, як наслідок, неможливості забезпечення його сталості в різних точках автомобіля, є безпідставними.

Суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови з посиланням на відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону №3353-XII, статті 33 Закону України від 08.09.2005 № 2862-IV "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач при здійсненні габаритно - вагового контролю.

Також суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671 скасовано п. 19 Порядку № 879, який передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Посилання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, містить лише пп. 2 п. 2 Порядку № 879, який дає визначення поняттю "вимірювання (зважування)".

Водночас суд зазначає, що відсутність такої методики не є підставою для невнесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 21.09.2018 у справі №804/5296/17, від 09.08.2019 у справі №817/1051/16, від 03.07.2019 року у справі № 819/1381/16, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже, беручи до уваги, що позивач здійснив 10.08.2021 перевезення вантажів автомобілем, та під час перевірки встановлено перевищення транспортним засобом встановлених законодавством вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, на переконання суду, у відповідача були правові підстави для застосування відповідного адміністративно-господарського штрафу.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно - господарського штрафу №302337 від 07.10.2021 року та відсутність підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенню позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (64107, Україна, Харківська область, м.Первомайський, вул.Учительська, 1-А, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (майдан Свободи, 5, «Держпром», 6 під`їзд, 7 поверх, м.Харків, 61022, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.12.2021 року.

Суддя Біленський О.О.