Справа № 826/9981/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/257
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ № 826/9981/18

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мієстрім"
до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.04.2018
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 року №, прийнятого Головним управлінням ДФС у м. Києві.

Ухвалою суду від 03.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №826/9981/18 суддею Абловим Є.В.

На підставі розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 року №394 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ", протоколу повторного автоматичного розподіл судової справи між суддями адміністративну справу №826/9981/18 передано на розгляд судді Головань О.В.

Ухвалою суду від 11.05.2019 року адміністративну справу №826/9981/18 прийнято до провадження суддею Головань О.В. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

26.07.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Руф Констракшн" станом на час звернення до суду зареєстровано як юридична особа за адресою: 01601, м. Київ, вул. Печерський узвіз, б. 3, .

Станом на час вирішення спору по суті позивачем змінено найменування юридичної особи та місце її реєстрації, а саме на Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЄСТРІМ"; місце реєстрації: 61099, м. Харків, вул. вул. Єнакіївська, б. 39, ; перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області (Східне управління, Індустріальна ДПІ (Немишлянський район м. Харкова); 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України у зв`язку із наданням не в повному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 23.08.2017 року №26229/10/26-15-14-04-03 ГУ ДФС у м. Києві, наказу від 28.02.2018 року №2773 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Руф Констракшн" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "ЛІБЕРТАД" (код 41134017) за червень 2017 року, про що складено акт №216/26-15-14-04-03/38104024 від 13.03.2018 р.

Згідно з висновками акта перевірки встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 150 000 грн., в тому числі за червень 2017 року на суму 150 000 гривень.

До вказаних висновків контролюючий орган дійшов з наступних підстав.

Головним управлінням ДФС у м. Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ "Руф Констракшн" (код 38104024) податкового кредиту у сумі 150000 грн., по взаємовідносинах із ТОВ "ЛІБЕРТАД" (код 41134017), що містяться у податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року.

ТОВ "Руф Констракшн" 11.09.2017 року було вручено письмовий запит ГУ ДФС у м. Києві від 23.08.2017 року №26229/10/26-15-14-04-03 про надання пояснень та їх документальних підтверджень шляхом направлення листа з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податків.

На цей запит ТОВ "Руф Констракшн" в порушення пп. 16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Кодексу надано не в повному обсязі пояснення та їх документальне підтвердження за вих. №37/0917 від 28.09.2017 року (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 29.09.2017 року за №46426/10), що не дає змогу в повній мірі дослідити взаємовідносини з ТОВ "ЛІБЕРТАД" за червень 2017 року.

Під час перевірки встановлено, що ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН" сформовано податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "ЛІБЕРТАД" у червні 2017 року на загальну суму ПДВ 150000 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ за червень 2017 року № від 20.07.2017).

ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН" до перевірки надано договір постачання від 26.06.2017 110/0617, місце складання м. Київ, укладений між ТОВ "ЛІБЕРТАД", надалі Постачальник, в особі директора Левинського Дениса Юрійовича та ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН", надалі Покупець, в особі директора Максименко Леоніда Олександровича.

Згідно з ЄРПН ТОВ "ЛІБЕРТАД" в червні 2017 року зареєстровано податкові накладні на адресу ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН", які включені до складу податкового кредиту ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН" у червні 2017 року, та відображені в податковій декларації з податку на додану вартість (Додаток 5 до Декларації Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за червень 2017 року (вх. № від 20.07.2017)).

До перевірки надано рахунок від 26 червня 2017 року № СФ-144 на оплату ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН" товарно-матеріальних цінностей та видаткові виписані ТОВ "ЛІБЕРТАД" в адресу ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН".

ТОВ "ЛІБЕРТАД" перебуває на обліку в Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Центральне відділення) з 08.02.2017; Посадові особи платника податків, відповідальні за фінансово - господарську діяльність: Директор - Левинський Денис Юрійович (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 08.02.2017 (згідно даних ДФС України) по

теперішній час. Основний вид діяльності за КВЕД 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; ТОВ "ЛІБЕРТАД" зареєстровано платником податку на додану вартість з 01.03.2017 за 0325496, дата початку дії свідоцтва з 01.03.2017.

Декларації з податку на прибуток та фінансова звітність за 2017 рік до органів ДФС не подано.

ТОВ "ЛІБЕРТАД" на адресу ДПІ за місцем реєстрації подано податковий розрахунок доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них псу (форма 1-ДФ) за II квартал 2017 року, прийнятого 07.08.2017 за вх. №, о якого працювало у штаті - 1 особа, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 сума нарахованого доходу 9600 гривень;

Відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового печення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску зальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) червень 2017 року, прийнятого ДПІ за місцем реєстрації 13.07.2017 за вх. № , чисельність працівників - 1 особа.

В ЄРПН за червень 2017 року встановлено контрагента-постачальника - ВЕСТЕРНС» (код 41137966), яке зареєструвало на адресу ТОВ "ЛІБЕРТАД" податкові дні всього у сумі ПДВ 727610,76 грн., в тому числі податкову накладну № 90 від 2017 у сумі ПДВ 30000 грн.

В ЄРПН за червень 2017 року встановлено контрагента-постачальника ТОВ "УЕСТОН" (код 41133652), яке зареєструвало на адресу ТОВ "ВЕСТЕРНС" податкові накладні у сумі ПДВ 2889625,65 грн., в тому числі податкові накладні №570, 5836, 584 від 26.06.2017 року у сумі ПДВ 150000 грн.

В ЄРПН, починаючи з дати реєстрації ТОВ "УЕСТОН" платником податку на додану вартість, а саме з 01.03.2017, не встановлено реєстрації податкових накладних контрагентами - постачальниками на адресу ТОВ "УЕСТОН" з номенклатурою товару (суміш ремонтна Sika gard 702W Aquaphob 10л, шпаклівка Sikagrout-314, пісок кварцовий, суміш ремонтна Sika gard 680 S 30кг.).

Згідно з ЄРПН контрагенти-постачальники реєстрували на адресу ТОВ "УЕСТОН" податкові накладні з наступною номенклатурою: взуття, цукор, картопля, ковбаси, корм для котів тощо.

Неможливість здійснення господарських операцій ТОВ "ЛІБЕРТАД" по продажу товару (суміш ремонтна Sika gard 702W Aquaphob 10л, шпаклівка Sikagrout-314, пісок кварцовий, суміш ремонтна Sika gard 680 S 30кг) у зв`язку із відсутністю факту отримання ним відповідних варів по ланцюгу взаємовідносин із контрагентами - постачальниками у досліджуваному га попередніх звітних періодах, засвідчує безпідставне формування ним відповідного активу та доказує відсутність фактичного постачання ТОВ "ЛІБЕРТАД" товару в адресу ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН".

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала Святошинського районного суду міста Києва по справі пр. №1-кс/759/2519/17, №759/11081/17, по кримінальному провадженню № 0000089 від 05.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України, згідно якої невстановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності, зареєстрували, в тому числі, ТОВ "УЕСТОН", ТОВ "ВЕСТЕРНС", ТОВ "ЛІБЕРТАД" для надання можливості формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що підтверджується відповідними протоколами допитів службових осіб вказаних підприємств.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні допитано щодо причетності до діяльності службових осіб підприємств, в тому числі ТОВ "УЕСТОН", які показали, що жодного відношення до реєстрації/створення, а тим більше ведення фінансово-господарської діяльності ніколи не мали та не мають.

З урахуванням інформації, яка наведена вище, перевіркою не підтверджено факт продажу товарів (суміш ремонтна Sika gard 702W Aquaphob 10л, шпаклівка Sikagrout-314, пісок кварцовий, суміш ремонтна Sika gard 680 S 30кг) ТОВ "ЛІБЕРТАД" на ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН", а зазначені господарські операції фактично не відбулись. У зв`язку із чим, податкові накладні зареєстровані в ЄРПН ТОВ "ЛІБЕРТАД" на адресу ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН" не мають юридичної сили первинних документів.

І як наслідок, ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН" неправомірно формував регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів.

Також ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН" не надано до перевірки первинних документів, що підтверджують перевезення товару від ТОВ "ЛІБЕРТАД" до ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН".

В ході перевірки не підтверджено факт продажу товару від ТОВ "ЛІБЕРТАД" в адресу ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН", що свідчить про те, що правочин на суму ПДВ 150000 грн., здійснені без мети настання реальних наслідків. Оскільки реальність та можливість вчинення даних господарських операцій у ТОВ "ЛІБЕРТАД" відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН" не було підстав для податкового обліку вказаних вище операцій.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки, за наслідком розгляду яких листом від 14.05.2018 року №22104/10/26-15-14-04-03-12 контролюючий орган повідомив про залишення висновків акта перевірки від 13.03.2018 року №216/26-15-14-04-03/38104024 без змін.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями за платежем податок на додану вартість у розмірі 150 000,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 37 500,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням ДФС від 30.05.2018 року №18835/6/99-99-11-01-01-25 скаргу ТОВ "РУФ КОНСТРАКШН" на податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Руф Констракшн" ("Мієстрім") - вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, зазначаючи, що висновки акта перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, а його взаємовідносини з ТОВ "ЛІБЕРТАД" були спрямовані на реальне настання юридичних наслідків та призвели до зміни майнового стану позивача.

Відповідач - Державна податкова служба України в особі Головного управління ДПС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримавши висновки акта перевірки.

При цьому, представник відповідача зазначив, що позивачем в ході проведення перевірки не надано жодних сертифікатів, що посвідчують відповідність поставленого товару вимогам відповідних стандартів, як і не надано таких документів до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

В даному випадку документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Руф Констракшн" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "ЛІБЕРТАД" (код 41134017) за червень 2017 року, про що складено акт №216/26-15-14-04-03/38104024 від 13.03.2018 р., проведена відповідно до пп.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, тобто, з передбачених законодавством підстав, за наслідками розгляду відповіді №37/0917 від 28.09.2017 року на запит.

Щодо висновків акта перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції чинній станом на час вчинення господарської операції) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України регламентовано, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За правилами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

В силу положень п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Аналізуючи наведені положення суд приходить до висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

При цьому, для формування податкового кредиту мають значення податкові накладні та інші первинні документи, які, виходячи з наведеного, видаються на підтвердження реально вчиненої операції. Однак, наявність податкових накладних є необхідною, але не безумовною підставою для отримання платником податку права на податковий кредит з податку на додану вартість.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі - Наказ №88).

Відповідно до п. 1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу №88).

Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону №996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.

З цього приводу суд звертає увагу, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит та валові витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

Як вбачається з акта перевірки та матеріалів справи, між позивачем та ТОВ "ЛІБЕРТАД" укладено договір поставки №110/0617 від 26.06.2017 року, у відповідності до якого у порядку та на мовах, визначених договором, постачальник (ТОВ "ЛІБЕРТАД") зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, поставити суміш ремонтна Sika gard 702W Aquaphob 10л, шпаклівка Sikagrout-314, пісок кварцовий, суміш ремонтна Sika gard 680 S 30кг разом з усіма її приладдями та документами, що стосуються продукції та підлягають переданню разом із нею відповідно до вимог чинного законодавства України, а покупець зобов`язується своєчасно й належним чином у порядку та на умовах, визначених договором, прийняти й оплатити таку продукцію.

Згідно із п.п. 1.2, 2.1, 3.1, 3.4, 5.1 Договору загальна кількість продукції, що є предметом поставки за договором, її часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються у специфікації (Додаток №1), що додається до договору та є його невід`ємною частиною. Загальна сума договору визначається на підставі специфікації, що додається до договору та є його невід`ємною частиною. Асортимент продукції, що є предметом поставки за договором, зазначений у специфікації, яка додається до договору та є його невід`ємною частиною. Підтвердженням комплектності продукції є підписана покупцем видаткова накладна. Розрахунок здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів в національній валюті України (гривні) на розрахунковий рахунок постачальника. Датою оплати вважається дата перерахування покупцем коштів постачальнику.

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3, 6.1 постачальник відвантажує продукцію на адресу покупця за цінами, що визначені в специфікації постачальника та погоджені з покупцем при підписанні договору. Продукція відвантажується на умовах DDP, згідно редакції Інконтермс-2010. Місце поставки - Будівельний майданчик покупця. При прийманні продукції за кількістю та якістю сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65 р. №П-6, Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66 р. №П-7.

Додатком №1 до Договору затверджено Специфікацію на загальну суму 900 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 150 000,00 грн.

На виконання вищевказаного договору сторонами складено та підписано: видаткові накладні №РН-2804-26 від 26.06.2017 року на загальну суму 15 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 2 500,00 грн.; №РН-2804-27 від 26.06.2017 року на загальну суму 368 280,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 61 380,00 грн.; №РН-2804-24 від 26.06.2017 року на загальну суму 514 020,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 85 670,00 грн.; №РН-2804-25 від 26.06.2017 року на загальну суму 2 700,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 450,00 грн.;

Також позивачем надано до суду наступні документи: рахунок на оплату №СФ-144 від 26.06.2017 року, картку рахунку №631, оборотно-сальдову відомість по рахунку №631, виписку по рахунку, сертифікат відповідності №UA1.022.0231868-12

На підтвердження подальшої реалізації товару позивачем надано до суду: видаткову накладну №35 від 26.06.2017 року, у відповідності до якого ТОВ "Руф Констракшн" реалізувало придбаний у ТОВ "ЛІБЕРТАД" товар (продукцію - суміш ремонтна Sika gard 702W Aquaphob 10л, шпаклівка Sikagrout-314, пісок кварцовий, суміш ремонтна Sika gard 680 S 30кг) ДП "Граніт Україна" ТОВ "ЕНЕРГОПРОМІПЕКС" на загальну суму 916 567,80 грн., у тому числі ПДВ 20% - 152 761,30 грн.; довіреність №35 від 26.06.2017 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 361, картку рахунку №361, виписку по рахунку, рекомендаційний лист №3 від 04.01.2018 року.

Проаналізувавши первинні документи, які надані позивачем суд приходить до висновку, що останні в повній мірі підтверджують реальність господарської операції із його контрагентом - ТОВ "ЛІБЕРТАД", також подальшої реалізації придбаної ТОВ "Руф Констракшн" продукції іншому суб`єкту господарювання із отриманням економічної вигоди - доходу.

При вирішенні спору по суті суд відхиляє посилання контролюючого органу на відсутність товарно-транспортних накладних та сертифікатів якості товарів з огляду на наступне.

Постачання зі сплатою мита (назва місця призначення) (англ. Delivered Duty Paid (named place of destination), скорочено DDP) - одна з умов (термінів) Інкотермс.

Ця умова означає, що продавець здійснює постачання покупцю товару, який пройшов митне очищення для імпорту, без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення.

Продавець несе всі витрати та ризики, пов`язані з доставкою товару до цього місця, включаючи (у відповідних випадках) будь-які "мита" (під словом "мито" тут розуміється відповідальність за виконання та ризики виконання дій з проходження митних процедур, а також оплата витрат митного очищення, податків, митних і інших зборів) на імпорт до країни призначення.

Отже, сторонами за умовами договору визначено, що всі витрати по доставці продукції позивачу несе ТОВ "ЛІБЕРТАД".

Окрім цього суд звертає увагу, що відсутність ТТН за договором постачання не є достатньою підставою для висновку про безтоварний характер операції постачання продукції, оскільки йдеться про правильність формування податкового кредиту за взаємовідносинами купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, а не за взаємовідносинами перевезення. Паспорти та сертифікати якості також не є документами, що фіксують факти здійснення господарських операцій, тобто не є первинними документами, на підставі яких формуються показники податкової звітності, а їх відсутність не може однозначно свідчити про відсутність факту постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №440/3783/18.

Оцінюючи доводи відповідача щодо податкової інформації відносно контрагента позивача, у тому числі, щодо відсутності трудових ресурсів та основних фондів, що, на думку відповідача, свідчить про нереальність укладених правочинів суд звертає увагу на положення принципу індивідуальної відповідальності платника податків та те, що, інформація містить лише загальну оцінку господарської діяльності контрагента позивача та його постачальників, без оцінки їх спільної діяльності, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваних господарських операцій. Суд звертає увагу, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Також посилання відповідача на відсутність у спірного контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі №320/1147/19, від 24.11.2020 року у справі 813/3034/15.

Водночас, щодо посилання відповідача на матеріали досудового розслідування по кримінальним провадженням №1-кс/759/2519/17, №759/11081/17, по кримінальному провадженню № 0000089 від 05.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України слід вказати про те, що матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є вироком, який встановлює певні обставини та доведеність вини особи.

Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по кримінальному провадженню не спростовує фактичного здійснення операцій між позивачем та його контрагентом, адже наявність досудового розслідування не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин.

Належними доказами можуть бути лише встановлені вироком суду обставини, у тому числі щодо причетності або обізнаності позивача у цьому. Проте доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 816/809/17, від 24.04.2018 року у справі № 2а/0370/205/12, від 20.03.2019 року у справі № 813/1979/15, від 22.07.2020 року у справі № 620/3925/18.

Доказів порушення кримінальних проваджень за ознаками вчинення злочину, передбаченого статтею 205 КК України, саме щодо посадових осіб ТОВ "ЛІБЕТАД", або ж створення (придбання) ними з метою провадження фіктивного підприємництва контролюючим органом в процесі розгляду справи суду надано не було. У свою чергу, за умови невстановлення контролюючим органом наявності узгоджених дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків унаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 року у справі № 815/2417/16.

Отже, беручи до уваги наведене в сукупності суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження протиправності формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "ЛІБЕРТАД".

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення на порушення принципу обґрунтованості, що є підставою для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 241-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 16.04.2018 року №.

3. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, код 43005393) в особі відокремленого підрозділу - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, місцезнаходження: Україна, 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЄСТРІМ" (61099, м. Харків, вул. вул. Єнакіївська, б. 39, ) сплачений судовий збір у розмірі 2812,50 грн.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 13.12.2021 р.