Справа № 200/12373/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р. Справа№200/12373/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільської міської ради про зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Добропільської міської ради (далі відповідач) про зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Просить суд: 1) визнати протиправними дії Добропільської міської ради щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,0 гектари для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ; 2) скасувати рішення Добропільської міської ради № 8/12-24 від 18.08.2021 року в частині визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий № 0:01:000:1657) сільськогосподарського призначення комунальної власності, права на яку підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, відповідно до пункту № 1 додатку до даного рішення міської ради; 3) зобов`язати Добропільську міську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вказаної у викопіюванні з публічної кадастрової карти доданому до клопотання № 04-01/10147 від 26.07.2021 року безоплатно у власність площею 2,0 гектари для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позову зазначено, що 21 липня 2021 року через Центр надання адміністративних послуг у м. Добропіллі позивач подав клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,0 гектари для ведення особистого селянського господарства з доданими до нього документами, зокрема, викопіювання з Публічної кадастрової карти України з відміченою ділянкою землі, яку хотів отримати у власність. 18 серпня 2021 року рішенням Добропільської міської ради № 8/12-24 обрана позивачем земельна ділянка була включена до переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону. При цьому, клопотання не було розглянуто на цій сесії. 19 серпня 2021 року листом за № 03/1401-14/02 відповідач відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відведення бажаної земельної ділянки, оскільки остання знаходиться в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1657. Жодного підтвердження того, що бажана земельна ділянка фактично виставлена на торги немає. На думку позивача, відповідач протиправно відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

27 вересня 2021 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

21 жовтня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , в якому просив відмовити позивачу у задоволенні його вимог, мотивуючи це тим, що рішенням Добропільської міської ради від 18 серпня 2021 року № 8/12-24 земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:1657, площею 22,1726 га (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) включена до Переліку земельних ділянок право оренди на яку буде реалізовано на земельних торгах (аукціоні). Враховуючи те, що рішення Добропільської міської ради від 18 серпня 2021 року № 8/12-24 розповсюджується на бажану земельну ділянку, щодо якої позивачем подано клопотання, відповідно до ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Встановивши, що бажана земельна ділянка входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1657, відповідач діяв в єдиний можливий спосіб, враховуючи пряму заборону встановлену Земельним кодексом України щодо неможливості відчуження земельних ділянок права на які виставлені на земельні торги, до завершення торгів.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 .

21 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею до 2,00 га для особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення Добропільської міської ради, до якого була додано викопіювання з публічної кадастрової карти (Світлівської сільської ради) Добропільської міської ради.

03 серпня 2021 року згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності Добропільської міської ради на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:1657, площею 22,1726 га.

18 серпня 2021 року рішенням Добропільської міської ради № 8/12-24 «Про визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону» земельна ділянка з кадастровим номером 0:01:000:1657, орієнтованою площею 2,0 га включена в переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, також наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 0:01:000:1657) площею 22,1726 на дві земельні ділянки, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону.

19 серпня 2021 року Добропільська міська рада листом за № 03/1401-14/02 повідомила позивача про те, що його клопотання від 21 липня 2021 року (вх. № 04-01/10147 від 26 липня 2021 року) розглянуто, бажана земельна ділянка знаходиться у межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1657, вказана ділянка включена переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, запропоновано обрати іншу земельну ділянку або звернутися до іншої ради.

20 жовтня 2021 року рішенням Добропільської міської ради № 8/14-89 внесені зміни до рішення Добропільської міської ради № 8/12-24 від 18 серпня 2021 року «Про визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону» кадастровий номер земельної ділянки 0:01:000:1657 замінений на кадастровий номер :01:000:1657.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Земельні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України (далі ЗК України), а також іншими нормативно-правовими актами, які прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів законодавства порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог частини 2 статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України (далі ЗК України), статтями 26, 33, 59 Закону № 280/97-ВР.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях міської ради.

Як було зазначено раніше, частина 6 статті 118 ЗК України передбачає відповідний перелік документів, що має бути поданий до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність.

Статтею 118 ЗК України заборонено вимагати додаткові матеріали та документи, які не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що питання про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою має бути вирішено виключено на пленарному засіданні міської ради за наявності підстав для відмови у наданні такого дозволу, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень, виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

При цьому, відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести усі підстави відмови.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача 21 липня 2021 року, пленарне засідання міської ради відбулося 18 серпня 2021 року, але питання про надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність не було розглянуто.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на статті 134, 136 ЗК України, як на підставу для не розгляду клопотання позивача.

Як зазначалося раніше, відповідач саме на пленарному засіданні ради мав прийняти рішення за результатами розгляду заяви позивача.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач не розглянувши клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність на пленарному засіданні ради допустив бездіяльність, а не вчинив протиправні дії, як вважає позивач.

Тому, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати вказану бездіяльність протиправною.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, суд зазначає наступне.

Як зазначалося раніше, зміст норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність. Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог частини 2 статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Отже, суд не є органом, уповноваженим на вирішення вказаного питання, а лише має компетенцію на здійснення судового контролю за відповідністю чинному законодавству оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень, тому прийняття судом рішення за клопотанням позивача замість відповідача буде втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Тому, належним способом захисту буде зобов`язання відповідача розглянути клопотання про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність.

Щодо позовних вимог про скасування рішення відповідача № 8/12-24 від 18 серпня 2021 року в частині визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровій номер 0:01:000:1657) сільськогосподарського призначення комунальної власності, права на яку підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, відповідно до пункту №1 додатку до даного рішення міської ради, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Земельного кодексу України, земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з приводу безоплатної передачі земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства (стаття 121 ЗК України), але відповідач, за наявності не розглянутого клопотання позивача, прийняв рішення виставити бажану земельну ділянку на земельні торги. Отже, відповідач створив штучні умови, які унеможливлюють розгляд клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність.

Таким чином, для того щоб відповідач мав можливість розглянути вказане клопотання на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, слід визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 8/12-24 від 18 серпня 2021 року, в редакції рішення Добропільської міської ради № 8/14-89 від 20 жовтня 2021 року, в частині визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровій номер 0:01:000:1657) сільськогосподарського призначення комунальної власності, права на яку підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, відповідно до пункту № 1 додатку до даного рішення міської ради.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частинами 1-3статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн. (квитанція № 32 від 18.09.2021 року).

Отже, враховуючи співмірність заявлених та задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 600,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Добропільської міської ради (місцезнаходження: 85004, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83, ) про зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Добропільської міської ради (місцезнаходження: 85004, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83, ), яка полягала у не розгляді на пленарному засіданні міської ради клопотання ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства від 21 липня 2021 року, вхідний № 04-01/10134 від 26 липня 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільської міської ради (місцезнаходження: 85004, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83, ) № 8/12-24 від 18 серпня 2021 року «Про визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону», в редакції рішення Добропільської міської ради № 8/14-89 від 20 жовтня 2021 року, в частині визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровій номер :01:000:1657) сільськогосподарського призначення комунальної власності, права на яку підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, відповідно до пункту №1 додатку до даного рішення міської ради.

Зобов`язати Добропільську міську раду (місцезнаходження: 85004, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83, ) розглянути клопотання ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства від 21 липня 2021 року, вхідний номер 04-01/10147 від 26 липня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Добропільської міської ради (місцезнаходження: 85004, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко