Справа № 520/20230/21
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р. № 520/20230/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рубіної Я.О.,

представника позивача - Чупріна С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/20230/21 за позовом підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Підприємство об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області № 6 від 08.06.2021, винесене на підставі акту про результати камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2021 року № 8426/20-40-18-06-08/39858356 від 17.05.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомленнярішення ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 8426/20-40-18-06-08/39858356 від 17.05.2021.

Представник позивача в судове засідання прибув, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 17.11.2021 представник податкового органу надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

17.05.2021 головним державним ревізором - інспектором Головного управління ДПС у Харківській області проведена камеральна перевірка підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2021 року, результати якої оформлені актом № 8426/20-40-18-06-08/39858356 від 17.05.2021.

Вказаним актом зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Кодексу з урахуванням висновків акту документальної позапланової виїзної перевірки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області від 28.12.2020 № 6983/20-40-07-07-09/39858356 та рішення про результати розгляду скарги ДПС України від 15.04.2021 року № 8566/6/99-00-06-01-01-06 щодо неправомірності застосування ставки "0", передбаченої п. 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого, ПОГ "РЕМСЕРВЮПЛЮС" ГО "ХОООЗІ "СЄ" () відмовлено у наданні суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку по податковій декларації з ПДВ за березень 2021 року у розмірі 91481 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення № 6 від 08.06.2021 в розмірі 91481,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість прийнятих відповідачем рішень, суд зазначає наступне.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 Податкового кодексу України.

За змістом пунктів 200.1, 200.2 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу,

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктами 200.10, 200.11 статті 200 Податкового кодексу України визначаються, зокрема, передумови отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Згідно з цими пунктами у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

З аналізу вищевикладених норм законодавства, слід дійти висновку про те, що платник податків має право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у разі узгодження такої суми за результатами проведення камеральної або документальної перевірки.

При цьому за змістом пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: б) у разі пepeвищeння заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Приписами п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України визначено процедуру повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, за якою сума податку, що підлягає сплаті бюджетному відшкодуванню, може бути повернута платнику податків (відшкодована) на розсуд та за ініціативою такого платника (якщо немає податкового боргу).

Пунктом 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що заявлена до відшкодування сума може бути узгоджена за результатами фактично проведеної перевірки та відсутності порушень платника.

Згідно з п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України для узгодження суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, проводиться камеральна перевірка даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Строк проведення такої перевірки становить 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання декларації (уточнюючих розрахунків), а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання, та не пізніше закінчення 1095 дня вказаних строків подання.

Відтак, з налізу вищевикладеного, слід дійти висновку про те, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п. 75.1 ст. 75 Податковим кодексом України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності та інформації, що наявна у контролюючого органу.

Відтак, узгодженням сум менше 100 тис. грн. є тільки камеральна перевірка.

Під час судового розгляду справи встановлено, що під час проведення перевірки встановлено, що актом документальної позапланової виїзної перевірки від 28.12.2020 № 6983/20-40-07-07-09/39858356 встановлено порушення норми п. 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України в частині застосування нульової ставки з ПДВ до обсягів з продажу та в порушення п. 194.1 ст. 194, п. 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України застосовано ставку ПДВ у розмірі 20 відсотків та донараховано податкові зобов`язання за період, що перевірявся, що призвело до зменшення заявленої суми бюджетного відшкодування в повному обсязі. Враховуючи зазначене, платник податків при формуванні видаткових накладних, податкових накладних повинен був окремо зазначати номенклатуру товарів (автошини) та послуги з монтування, автомобільних шин на автомобільні диски надані замовником (покупцем) з подальшим балансуванням. У випадку застосування різних ставок при оподаткуванні обсягів продажу товарів (робіт, послуг) складаються та реєструються в Єдиному реєстрі податкових накладних окремі податкові накладні. При цьому, оскільки постачання придбаних товарів оподатковується на загальних підставах за ставкою ПДВ 20 відсотків, контролюючим органом нараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість на обсяги їх продажу, з урахуванням вимог п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України.

В ході проведення камеральної перевірки податкової декларації з ПДВ за березень 2021 року за результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що підприємством ПОГ "РЕМСЕРВІСПЛЮС" ГО "ХОООЗІ "СЄ" виписано та зареєстровано податкові накладні на адресу покупців з наступною номенклатурою: "колесо автомобільне пневматичне вироблене з авто дисків та з шин та відбалансоване" та зазначенням у податкових накладних коду УКТ ЗЕД - , який в подальшому відкориговане на код УКТ ЗЕД - 870870, що не вплинуло на зміст реалізованої продукції. Фінансово - господарська діяльність ПОГ "РЕМСЕРВІСПЛЮС" ГО "ХОООЗІ "СЄ" після проведення документальної позапланової виїзної перевірки не змінилась. Податкові зобов`язання підприємства у березні 2021 року виникли за рахунок реалізації: колес автомобільних пневматичних, виготовлених з авто дисків та з шин та послуг з балансування після шино монтажу; послуг з поточного ремонту вантажних автомобілів: зварювання підрамника. А податковий кредит сформований - за рахунок придбання: послуг з оренди виробничого обладнання з шиномонтажу, оренди нежитлових приміщень; автошин.

У відзиві на позовну заяву представник податкового органузазначив, що у зв`язку з тим, що документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення п. 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України в частині застосування нульової ставки з ПДВ, що також є причиною виникнення бюджетного відшкодування у березні 2021 року, у контролюючого органу відсутня можливість для узгодження суми бюджетного відшкодування ПОГ "РЕМСЕРВІСПЛЮС" ГО "ХОООЗІ "СЄ" за березень 2021 року в розмірі 91481,00 грн.

Поряд з цим, судом встановлено, що у жовтні 2020 року ПОГ "РЕМСЕРВІСПЛЮС" ГО "ХОООЗІ "СЄ" здійснювало постачання безпосередньо виготовлених власними силами автомобільних коліс (шип, змонтованих на диски). Для цього закуповувало складові частини авто коліс (комплектуючи), а саме гумові авто шини різних типорозмірів та автомобільні диски різних типорозмірів, або використовувало автомобільні диски замовника на давальницьких умовах. В подальшому, в залежності від замовлень покупця, підприємство здійснювало монтаж шин (а в деяких випадках із автокамерами) на колісні диски (на шино-монтувальному обладнанні), накачувало їх повітрям до визначного тиску та здійснювало їх балансування (на балансувальному обладнанні), комплектувало їх в партії та реалізовувало замовнику. Тобто, підприємство отримувало від постачальників окремо авто шини (автокамери) та окремо автомобільні диски або використовувало автомобільні диски замовника, на які монтувало шини, та реалізовувало колеса автомобілів, змонтовані з авто дисків та авто шин.

У березні 2021 року підприємство також здійснювало постачання безпосередньо виготовлених власними силами коліс автомобільних, виготовлених з авто дисків та з шин, при цьому, використовувало лише покупні автомобільні комплектуючи - диски та авто шини і в жодному разі не використовувало автомобільні диски замовника (на давальницьких умовах) У березні 2021 року позивачем виписано та зареєстровано податкові накладні на адресу покупців з наступною номенклатурою "колесо автомобільне ходове, виготовлене з авто дисків та з шин та відбалансоване" за кодом УКТ ЗЕД - 870870. Вказане підтверджується податковою накладною № 1 від 02.03.2021, № 2 від 04.03.2021; № 3 від 05.03.2021; № 6 від 11.03.2021, розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 17.04.2021 до податкової накладної № 6 від 11.03.2021; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 17.04.2021 до податкової накладної №1 від 02.03.2021; рухом запасних частин та комплектуючих по рахунку бухгалтерського обліку № 207, які використовувались для виробництва коліс автомобільних у березні 2021 року).

Отже, обставина - використання автомобільних дисків замовника, на яку посилається контролюючий орган в акті від 28.12.2020 № 6983/20-40-07-07-09/39858356 і визначає порушення норм п.8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, при здійсненні господарської діяльності у березні 2021 року відсутня.

Також, суд вказує, що зі змісту акту перевірки вбачається, що висновки останнього зроблені з урахуванням висновків, що наведені в акті від 28.12.2020 № 6983/20-40-07-07-09/39858356 та з урахуванням рішення про результати розгляду скарги ДПС України від 15.04.2021 року № 8566/6/99-00-06-01-01-06 щодо неправомірності застосування нульової ставки, передбаченої п.8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що в акті документальної позапланової виїзної перевірки управління податковою аудиту ГУ ДПС у Харківській області від 28.12.2020 № 6983/20-40-07-07-09/39858356 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, на думку контролюючого органу, зафіксовано порушення податкового законодавства ПОГ "РЕМСЕРВІСПЛЮС" ГО "ХОООЗІ "СЄ", а саме:

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 194.1 ст. 194, п.8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки ним занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до Державного бюджету (р. 18): за жовтень 2020 року на 20921 грн.;

- п. 185.1ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п. 194.1 ст.194, п. 198.5 ст.198, п.8 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1): за вересень 2020 року па 80388 грн., за жовтень 2020 року на 99625 грн.;

- п. 185.1ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п. 194.1 ст.194, п. 198.5 ст.198, п.8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за вересень 2020 року (р. 21) на суму 3800 грн.;

- п.201.10ct.201 Податкового кодексу України, оскільки ним допущено факти не реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних;

- п. 44.5, ст. 44, п 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у повному обсязі.

При цьому, висновок акту перевірки про порушення норм Податкового кодексу України в основному базується на неправильному твердженні про застосування підприємством нульової ставки ПДВ при продажу товару, а саме п.8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України. на думку перевіряючих підприємство не здійснювало переробку та перетворення комплектуючих та безпосередньо, не здійснювало виготовлення товарів за номенклатурою колеса автомобільні, змонтовані на диски, оскільки автомобільні диски підприємством не придбавались, а мало місце надання послуг лише з монтування придбаних автомобільних шин на автомобільні диски, надані замовником (покупцем) з подальшим балансуванням. При цьому, перевіряючи зазначали, що при складанні первинних документів підприємство повинно було окремо визначити товарні позиції автомобільних шин, автомобільних камер із зазначенням відповідного коду УКТ ЗЕТ, та вартість наданої послуги із зазначенням коду 45201300 "Ремонтування шин автомобілів і мало вантажних автотранспортних засобів, зокрема регулювання та балансування коліс" Державного класифікатора продукції та послуги (ДКІІП).

Суд звертає увагу на те, що приписами абз. 1 п.8 пп. 2 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що на період до 1 січня 2025 року за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.

Приписами абз.2 п.8 підр.2 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що безпосереднім вважається виготовлення товарів/послуг, внаслідок якого сума витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів.

Згідно із абз.3 п.8 підр. 2 розділу XX Податкового кодексу України інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності реєстрації у відповідному контролюючому органі, яка здійснюється на підставі подання відповідної заяви платника податку про бажання отримати таку пільгу та позитивного рішення повноваженого органу відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 р. № 875-ХІІ, із змінами та доповненнями.

З аналізу наведених вищевикладених норм слід дійти висновку про те, що застосування нульової ставки оподаткування податком на додану вартість, передбаченої підпунктом 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, можливе за умови дотримання сукупності наступних критеріїв: постачання товарів та послуг (за виключенням: підакцизних товарів; послуг при проведенні лотерей і розважальних ігор; послуги з постачання товарів, отриманих у межах посередницьких договорів, договорів довірчого управління, а також інших цивільно-правових договорів, за якими постачання товарів здійснюється від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на них) має здійснюватись виключно підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю; кількість осіб з інвалідністю за основним місцем роботи має становити протягом попереднього звітного періоду не менше 50 % середньооблікової чисельності штатних працівників; фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва; товари та послуги мають бути виготовленими безпосередньо таким підприємством; наявність реєстрації підприємства або організації у відповідному контролюючому органі на підставі позитивного рішення уповноваженого органу відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Судом встановлено, що в перевіряємому періоді підприємство повністю дотрималось вказаних умов та критеріїв, так підприємство позивача належить до підприємств та громадських організацій інвалідів, що підтверджується випискою про державну реєстрацію та статутом; підприємством позивача дотримано вимоги щодо кількості працюючих інвалідів - 50 % від загальної кількості працюючих та фонд оплати праці таких інвалідів, що перевищує 25% суми загальних витрат підприємства на оплату праці; сума витрат, понесених підприємством позивача на обробку, інші види перетворення комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів. Також, вказано, що підприємством позивача отримано дозвіл на право користування пільгами з оподаткування, передбаченими абзацом першим пункту 8 підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України відповідно до розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 400 від 26.06.2020 року на період з 01.07.2020 року по 30.06.2021 року. Відповідно про своє бажання застосовувати цю пільгу підприємство повідомило податковий орган на підставі вимог абз. 3 п.8 підр.2 розділу ХХ Податкового кодексу України.

При цьому, відповідно до первинних документів підприємство закуповує за прямими договорами поставки складові частини авто коліс, а саме - гумові авто шини різних типорозмірів та різних виробників, а також автокамери (у ТОВ "НКС", , у ТОВ "ТЕХПООПТТОРГ", ).

Представником позивача під час розгляду справи зазнчаено, що підприємство отримує від постачальників окремо авто шини з зазначеним кодом УКТ ЗЕТ , , автокамери з кодом УКТ ЗЕТ та окремо авто диски або використовує автомобільні диски замовника, здійснює перетворення цих складових частин на готовий товар - авто колеса з кодом УКТ ЗЕТ - "частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701 - 8705", які реалізує замовникам (покупцям). Так, представником позивача у наданих поясненнях вказано, що з двох (а в деяких випадках і трьох) складових частин утворюється новий один виріб з іншим кодом УКТ ЗЕТ. При цьому, ціна реалізованих виробів складається з витрат на комплектуючі, власних затрат підприємства та прибутку підприємства і вона значно перевищує окремі складові частини.

Під час розгляду справи зі змісту наданих пояснень представником позивача встановлено, що підприємство за останні три роки в період з 2018 по 2020 рік здійснює господарську діяльність за основним кодом 45.20. - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, при цьому здійснювало виробництво авто коліс та постачання їх по прямим договорам поставки з замовниками та постачальниками.

В перевіряємому періоді позивач здійснив постачання автоколіс ТОВ "Центрпром" та ТОВ "Ітеграл-Макс" за договорами, в яких чітко зазначено, що постачальник ПОГ "РЕМСЕРВІСПЛЮС" ГО "ХОООЗІ "СЄ" бере на себе зобов`язання поставити товар: автомобільні колеса (шини, змонтовані на диски в асортименті) та передати право власності на нього, «покупець» прийняти товар та сплатити по договірним цінам, вказаним в накладних або в рахунках-фактурах. При цьому допускається виробництво авто коліс із власних шин та авто дисків, надані «замовником» (на давальницьких умовах).

Продаж та постачання товару - авто коліс здійснюється на підставі видаткових накладних, підписаних сторонами, в яких зазначається поставка автоколіс в асортименті як товару.

Оскільки товар - авто колесо, виготовляється із складових частин (комплектуючих), а саме: гумових автошин (в деяких випадках гумових авто камер) та авто дисків шляхом їх перетворення в авто колеса.

Отже, підприємство позивача здійснює постачання виготовлених власними силами автомобільних коліс (шин, змонтованих на диски). При цьому, закуповує за прямими договорами поставки складові частини авто коліс, а саме гумові авто шини різних типорозмірів, автокамери та автомобільні диски різних типорозмірів, або використовує автомобільні диски замовника, на які монтує шини.

В подальшому, в залежності від замовлень покупця, підприємство здійснює монтаж шин (а в деяких випадках із автокамерами) на колісні диски (на шино-монтувальному обладнанні, яке належить підприємству на праві оренди), накачує їх повітрям до визначеного тиску та здійснює їх балансування (на балансувальному обладнанні, яке належить підприємству на праві оренди), комплектує їх в партії та реалізує замовнику.

Таким чином, в даному випадку господарська діяльність позивача і є перетворенням комплектуючих в готові вироби (інший товар) в розумінні вимог абз.2 п.8 підр. 2 розділу XX Податкового кодексу України. При цьому, не має жодних особливостей та виключень щодо використання в технологічному процесі комплектуючих замовника, як в даному випадку - використання автомобільних дисків замовника, на які монтуються шини.

Отже, запроваджені Податковим кодексом України норми, з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин та фактичних даних дозволяють дійти висновку про те, що підприємством позивача всі умови для застосування пільгової нульової ставки ПДВ в жовтні 2020 року були виконані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що висновки відповідача, викладені в акті про результати камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2021 року № 8426/20-40-18-06-08/39858356 від 17.05.2021 є помилковими, а тому, як наслідок, винесене податкове повідомлення - рішення № 6 від 08.06.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" (місцезнаходження: просп. Ювілейний, буд. 56, оф. 321 А, м. Харків, 61153, ідентифікаційний код - 39858356) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 43983495) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 08.06.2021 в загальному розмірі 91481 (дев`яносто одна тисяча чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Стягнути на користь підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" (ідентифікаційний код - 39858356) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ідентифікаційний код - 43983495) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2021 року.

Суддя А.С. Мороко