Справа № 520/5211/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 р. Справа № 520/5211/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 23.04.21 по справі № 520/5211/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2009 року на посаді сестри медичної анестезиста ПІТ в подвійному розмірі; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 01.02.2008 по 31.12.2009 на посаді сестри медичної анестезиста ПІТ в подвійному розмірі та провести перерахунок пенсії з часу її призначення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2009 року на посаді сестри медичної анестезиста ПІТ в подвійному розмірі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2009 року на посаді сестри медичної анестезиста ПІТ в подвійному розмірі та провести перерахунок пенсії з часу її призначення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що згідно ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (набрав чинності з 01.01.2004) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Зарахування роботи за сумісництвом до стажу роботи у подвійному розмірі законодавством не передбачено.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.03.2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років.

При призначенні пенсії позивачу надано довідку, що засвідчує особливий характер роботи і умов праці, необхідний для призначення пенсії, в якій зазначено, що з 01.02.2008 (наказ 23-к від 01.02.2008) по 31.12.2009 (наказ 5-к від 03.01.2009), працювала на умовах сумісництва (0,5 ставки) сестрою медичною анестезистом ПІТ у відділенні анестезіології з ліжками для ПІТ з доплатою 15% за шкідливі умови праці.

В свою чергу, при визначенні спеціального стажу, що дає право на пенсію по вислузі років за вищевказаний період пенсійним органом спочатку вказано кратність 2 (два), що відповідає ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Проте, при індивідуальному перерахунку у зв`язку з уточненням в ЕПС, який позивачу надали у Пенсійному фонді у листопаді 2020 року у страховому стажі кратність знижена до 1 (одного).

29.01.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням при перерахунку загального страхового стажу у подвійному розмірі за період роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2009 року (тобто з урахуванням кратності два).

24.02.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом відмовило у перерахунку пенсії, оскільки зарахування роботи за сумісництвом до стажу роботи у подвійному розмірі законодавством не передбачено.

Вважаючи що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області безпідставно відмовило у зарахуванні періоду роботи з 01.02.2008 по 31.12.2009 до стажу роботи у подвійному розмірі, позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що чинне законодавство не містять жодних застережень щодо неврахування стажу роботи у випадку роботи у закладах охорони здоров`я за сумісництвом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли з підстав призначення позивачу пенсії як працівнику закладу охорони здоров`я з урахуванням обчислення страхового стажу на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) в подвійному розмірі.

Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) установлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених раніше чинним законодавством, окрім випадків, передбачених цим Законом.

Вказаний Закон набрав чинності з 01.01.2004.

Водночас пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені ст. 60 Закону №1788-XII, згідно якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Стаття 24 Закону України №1058-IV не скасовує ст. 60 Закону України №1788-XII та не зупиняє її дію.

Таким чином, порівняльний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що Закон України №1058-IV не встановлює обмежень щодо застосування ст. 60 Закону України №1788-XII при обчислення пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а сама редакція ст. 60 Закону №1788-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2205-VIII від 14.11.2017) є чинною на теперішній час та саме норма цього Закону є спеціальною під час вирішення питання про зарахування стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону України від 03.11.2017 №2148 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій " право на пенсію за вислугу років мають особи, які на день набрання чинності Законом №2148 (на 11.10.2017) мають вислугу років та стаж, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України №1788-ХІІ від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення". Пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, норми статті ст. 60 Закону №1788-XII мають застосовуватися до спірних правовідносин.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 1993 року № 245 "Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій" робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час.

З огляду на матеріали справи, згідно довідки №04-02/516 від 16.03.2020 Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім.В.І.Шаповала" позивач в період з 01.02.2008 наказ №23-К від 01.02.2008 року по 31.12.2009 наказ №5-К від 03.01.2009 працювала на умовах сумісництва (0,5 ставки) сестрою медичною анестезистом ПІТ у відділенні анестезіології з ліжками для ПІТ, з доплатою 15% за шкідливі умови праці.

Зі змісту листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29.12.2005 №625/15-05/039-6 №10.01.09/2606 №16918/02-20 встановлено, що заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Згідно спільного листа Міністерства праці та соціальної політики, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.09.2002 року №10.03.67/1000 відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до подвійного стажу роботи зараховується час роботи у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії лікувальних засобів.

Згідно спільного рішення Міністерства праці та соціальної політики України, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.09.2002 року №10.03.67/1000 час роботи в відділеннях (групах) анестезіології, які існували до введення в дію Наказу МОЗ України від 08.10.1997 року №303 зараховується стаж роботи для призначення пенсії в подвійному розмірі.

При цьому колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не містять жодних застережень щодо неврахування стажу роботи у випадку роботи у закладах охорони здоров`я за сумісництвом.

Така правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №456/1310/17, від 17.06.2020 № 357/11458/17, від 21.10.2019 №295/8391/15-а.

Згідно із ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не застосування зазначених норм.

Отже, період роботи з 01.02.2008 по 31.12.2009 коли позивачка працювала на умовах сумісництва (0,5 ставки) сестрою медичною анестезистом ПІТ у відділенні анестезіології з ліжками для ПІТ має враховуватися в подвійному розмірі.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2009 року на посаді сестри медичної анестезиста ПІТ в подвійному розмірі; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 01.02.2008 року по 31.12.2009 року на посаді сестри медичної анестезиста ПІТ в подвійному розмірі та провести перерахунок пенсії з часу її призначення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 по справі № 520/5211/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов