Справа № 500/4222/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/4222/21 пров. № А/857/16067/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року ухвалене суддею Осташем А.В. у м. Тернополі о 16 год. 15 хв. у справі № 500/4222/21 за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59060079;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.05.2019 року № 59060079 про стягнення виконавчого збору;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 660020913;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.07.2021 року про арешт коштів боржника № 66020913.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59060079 та залишено без розгляду позовну вимогу про визнання протиправною та скасування постанови Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.05.2019 ВП №59060079 про стягнення виконавчого збору.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у іншій частині позовних вимог адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича від 07.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66020913.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича від 07.07.2021 року про арешт коштів боржника, яка прийнята в межах виконавчого провадження № 66020913.

Стягнуто на користь приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України сплачений за подання позову судовий збір в сумі 4540 грн. 00 коп. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 681 грн. 00 коп.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив правила територіальної підвідомчості, щодо виконання виконавчого документа, а тому прийняті в межах виконавчого провадження № 66020913 постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти боржника є протиправними.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати це рішення суду та відмовити у задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що, оскільки, відповідач прийняв постанову про стягнення з позивача як боржника виконавчого збору, то відповідач мав обов`язок її виконати, інакше це призвело б до завдання збитків державі.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що на примусовому виконанні у відповідача перебував наказ № 921/730/13-г/3, виданий 04.11.2016 року Господарським судом Тернопільської області про стягнення, солідарно, із закритого акціонерного товариства «Агропродукт» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» заборгованості за кредитними угодами № 18105К15/2102 від 13.07.2005 року та № 6605К48 від 13.07.2005 року, договорами поруки № 18105Р1 від 13.07.2005 року та № 6605Р8 від 13.07.2005 року - 41 003 252,65 грн заборгованості за кредитом; 5 426 712, 21 грн заборгованості за несплаченими відсотками; 574 509,51 грн заборгованості за несплаченими комісіями; 1 353 420,28 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

08.05.2019 року відповідач відкрив виконавче провадження № 59060079 та цього ж дня прийняв постанову про стягнення виконавчого збору на суму 4835789,46 грн.

07.07.2021 року відповідач прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

У зв`язку поверненням виконавчого документа стягувачу, відповідач 07.07.2021 року відкрив виконавче провадження № 66020913 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 59060079 від 08.05.2019 року. Того ж дня відповідач прийняв постанову про арешт коштів боржника.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Позивач у позові висловив позицію про те, що відповідач не має повноважень на виконання постанови про стягнення виконавчого збору, як виконавчого документа, оскільки сума заборгованості за виконавчим документом є меншою від тої, яка визначена законодавством для прийняття виконавчих документів відповідачем та посилається на норму п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказ Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі Інструкція № 512/5), відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема, сума зобов`язання становить п`ятдесят та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті або двадцять п`ять та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті, якщо місцем виконання рішення є місто Київ.

Водночас, відповідач звертає увагу на те, що після закінчення виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору, як виконавчий документ, виконує той державний виконавець чи орган державної виконавчої служби, який її прийняв, про що не пізніше наступного дня виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Надаючи оцінку цим доводам сторін, апеляційний суд виходить із такого.

Частиною 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із абзацами 12 та 13 пункту 8 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Отже, цими нормами права визначено, що постанова про стягнення виконавчого збору, як виконавчий документ, підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Вказане свідчить про те, що постанова про стягнення виконавчого збору, як виконавчий документ, виконується в загальному порядку, враховуючи правила підвідомчості.

Загальний порядок передбачає пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання до належного органу державної виконавчої служби, прийняття виконавчого документа органом державної виконавчої служби, шляхом відкриття виконавчого провадження та подальше вчинення дій із його примусового виконання.

Таким чином, стягувач, в особі Міністерства юстиції України, постанову про стягнення виконавчого збору, як виконавчий документ, мав пред`явити до органу державної виконавчої служби, до підвідомчості якого належить виконання таких виконавчих документів.

Зважаючи на наведені вище міркування, відповідач, відповідно до норм п. 4 розділу І Інструкції № 512/5, не мав повноважень приймати до виконання та виконувати постанову про стягнення виконавчого збору, яка прийнята в межах виконавчого провадження № 59060079

Тому, апеляційний суд вважає, що оскаржені постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження № 66020913 та арешт коштів боржника, в межах цього виконавчого провадження, які прийняті на виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 08.05.2019 року, необхідно скасувати.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року в справі № 500/4222/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повний текст постанови складений 13.12.2021 року