Справа № 520/9693/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 р. Справа № 520/9693/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 16.07.21 по справі № 520/9693/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за заявою ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за вислугу років від 12 листопада 2020 року та доданою до неї довідкою Харківської обласної прокуратури від 02 листопада 2020 року № 21-84 в частині, що стосується безпідставного зменшення відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 80 до 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, та відповідно встановлення відсоткового розміру пенсії у розмірі 60 відсотків, а також в частині, що стосується обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- визнати протиправним і скасувати рішення пенсійного органу від 12 листопада 2020 року рішення № 79 в частині, що стосується безпідставного зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 80 до 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, та відповідно встановлення відсоткового розміру пенсії у розмірі 60 відсотків, а також в частині, що стосується обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) на підставі його заяви про перерахунок пенсії від 12 листопада 2020 року та доданої до неї довідки Харківської обласної прокуратури від 02 листопада 2020 року №21-84 у розмірі 80 % від місячної (чинної) заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за вислугу років за минулий період, з 01 жовтня 2020 року до моменту здійснення перерахунку пенсії, і переказати її на його особистий рахунок;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду у встановлений Харківським окружним адміністративним судом строк звіт про виконання судового рішення після набрання ним чинності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно при здійсненні перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII зменшено позивачу відсотковий розмір пенсії за вислугу років з 80 до 60 відсотків від суми місячної заробітної плати, а також обмежено його пенсію десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у квітні 2010 року позивач звільнений з займаної посади прокурора відділу прокуратури Харківської області у зв`язку із виходом на пенсію за вислугу років, та відповідно до діючої на той час ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII (у редакції Закону №2663-III від 12.07.2001) йому призначена пенсія виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимальним розміром. Зменшення у 2020 році Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу призначеного і підтвердженого судовими рішеннями у 2016 році відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 80% до 60% та обмеження максимального розміру пенсії не ґрунтується на чинних нормах законодавства, а тому такі дії відповідача є протиправними, а висновки суду першої інстанції помилковими.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 звільнений з 21.07.2010 року із займаної посади та з органів прокуратури Харківської області за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

ОСОБА_1 з серпня 2010 року перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" довічно.

01 лютого 2016 року прокуратурою Харківської області видано довідку №18-57 про те, що ОСОБА_1 працював прокурором відділу Прокуратури Харківської області.

23 травня 2016 року позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області 01.02.2016 року №18-57.

Рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 27.05.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Тому, з 01.06.2015 року пенсії, раніше призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру" не перераховуються.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 липня 2016 року по справі №639/4831/16-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01.12.2015 року по 15.12.2015 року залишено без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконним рішення Комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова від 27.05.2016 року протокол №18 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 16 грудня 2015 року на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розміру 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до довідки прокуратури Харківської області від 01.02.2016 року №18-57, та здійснити відповідні виплати.

Ухвалою суду від 15.07.2016 року виправлено описку у повному тексті постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.07.2016 року, у справі №639/4831/16-а, вказавши у 37 абзаці описової та мотивувальної частини постанови відсоток нарахування пенсії, як "80%", а у 46 абзаці - прізвище та ініціали позивача, " ОСОБА_1 ".

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2016 року постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.07.2016 року по справі № 639/4831/16-а скасовано в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 16.12.2015 р. по 31.05.2016 р., на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розміру 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до довідки прокуратури Харківської області від 01.02.2016 року №18-57, та здійснити відповідні виплати, та прийнято нову постанову, якою в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.07.2016 р. по справі №639/4831/16-а в частині задоволення позову ОСОБА_1 залишено без змін.

В постанові апеляційного суду від 29.08.2016 року щодо часткового скасування постанови суду першої інстанції зазначено, що позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова 23.05.2016 р. Таким чином, перерахунок пенсії позивача за зазначеною довідкою необхідно провести з 01.06.2016 року. Вказане слугувало підставою для часткового скасування постанови суду першої інстанції.

Щодо необхідності здійснення перерахунку пенсії позивача виходячи з 80% грошового забезпечення в постанові також зазначено, що на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 80 % за відповідною посадою.

Додатковою постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2016 року по вказаній вище справі зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розміру 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до довідки прокуратури Харківської області від 01.02.2016 року №18-57, без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити відповідні виплати.

Рішення судів набрали законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше встановлено законом.

Харківською обласною прокуратурою видано ОСОБА_1 довідку від 02 листопада 2020 року №21-84 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, в якій вказано основні та додаткові види грошового забезпечення за нормами, чинними на 11.09.2020 року, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу прокуратури області.

12 листопада 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з розрахунку 80% від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження максимальним розміром, на підставі вищезгаданої довідки Харківської обласної прокуратури від 02 листопада 2020 року №21-84.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №79 від 19.11.2020 року проведено перерахунок позивачу пенсії за вислугу років з 01.10.2020 року відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" виходячи з 60% грошового забезпечення.

На звернення позивача, направлені до пенсійного органу в квітні 2021 року, Головним управлінням надано відповідь від 21.05.2021, разом з якою надіслано йому копію рішення №79 від 19.11.2020 року щодо проведення перерахунку пенсії.

Згідно вказаного рішення, позивачу здійснено перерахунок пенсії виходячи з 60% від заробітної плати, з 01.10.2020 року по 30.11.2020 року розмір пенсії позивач склав 17120,00 грн., з 01.12.2020 року - 17690,00 грн.

Не погодившись з цим рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції посилався на те, що застосування при обчисленні пенсії позивача з 01.10.2020 року положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які втратили чинність, щодо визначення розміру пенсійної виплати виходячи з 80% місячного заробітку не відповідатиме конституційному принципу рівності перед законом та суперечитиме приписам статті 24 Конституції України. В свою чергу, застосування у спірних відносинах положень частини другої статті 86 Закону №1697-VII не суперечить приписам статті 22 Основного Закону України, адже обсягом набутого права позивача є конкретний матеріальний (грошовий) вираз пенсійної виплати, що за обставин цієї справи внаслідок здійснення спірного перерахунку не зменшився.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

На час призначення ОСОБА_1 пенсії в 2010 році, особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру"№1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року).

Відповідно до частини першої цієї статті Закону №1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з частиною дванадцятою вказаної статті Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

У силу частини сімнадцятої зазначеної статті, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом №3668-VI до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ внесені зміни, внаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року прийнято Закон № 1697-VІІ (набрав чинності 15 липня 2015 року), при цьому у первинній редакції частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ мала такий текст: "призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Порядок пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури урегульовано статтею 86 Закону №1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28.12.2014 №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року.

Водночас колегія суддів зазначає, що згідно з частиною першою статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопад 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року, яким визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

При цьому, Верховний Суд звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом покладено саме на Уряд.

Крім того, на розгляді Верховного Суду перебувала адміністративна справа №320/950/19 за позовом колишнього працівника прокуратури до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України та його зобов`язання забезпечити прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахування призначених пенсій працівникам прокуратури.

У вказаній справі (постанова від 16 лютого 2021 року) колегія суддів Верховного Суду погодилася з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо протиправної бездіяльності Кабінету Міністрів України, з огляду на те, що Урядом не виконано покладених на нього обов`язків щодо приведення своїх нормативно-правові актів у відповідність із Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII та не забезпечено приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Також, Верховним Судом зазначено, що однією з необхідних передумов незалежності у діяльності прокуратури, неупередженого, об`єктивного, безстороннього виконання прокурорами своїх функцій є заходи щодо їх юридичного захисту, належного рівня матеріального та соціального забезпечення прокурорів, які мають бути гарантовані таким чином, щоб не допустити тиску, що може спричинити вплив на прийняті ними рішення. При цьому незалежність прокурорів не є прерогативою або наданим привілеєм, а є гарантією справедливого, неупередженого та ефективного здійснення ними своїх повноважень (своєї діяльності).

Відповідно до спірного рішення відповідача від 19.11.2021 №79, колегією суддів встановлено, що позивачу з 01.10.2020 здійснено перерахунок пенсії виходячи з 60 відсотків у розмірі 17690,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

У пункті 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 13.12.2019 у чинному законодавстві відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

За змістом частини першої статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" Суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 установив такий порядок його виконання:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (тобто, з 13 грудня 2019 року);

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, з огляду на ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(ІІ)/2019 у Законі №1697-VII з 13.12.2019 відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури з 13.12.2019 є підвищення заробітної плати відповідної категорії працівників, як те передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Дана постанова була чинною станом на 13.12.2019 та застосовувалась для обчислення заробітної плати працівників органів прокуратури.

На момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись органами Пенсійного фонду шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.

Аналогічний висновок суду викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, якою залишено без змін рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.09.2020 у зразковій адміністративній справі №560/2120/20, який врахований судом відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду у згаданій вище постанові зауважила, що Постанова №657 є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про "підвищення заробітної плати працівників прокуратури".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у позивача права з 01 жовтня 2020 року на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) на підставі заяви про перерахунок пенсії від 12 листопада 2020 року та доданої до неї довідки Харківської обласної прокуратури від 02 листопада 2020 року №21-84 у розмірі 80 % від місячної (чинної) заробітної плативи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів доходить висновку про безпідставність прийняття відповідачем спірного рішення, та наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19 листопада 2020 року рішення № 79 щодо зменшення відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 80 до 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, та відповідно встановлення відсоткового розміру пенсії у розмірі 60 відсотків.

Тобто, безпідставним, на переконання суду, є застосування до спірних правовідносин норм Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ, що стосуються призначення пенсії, оскільки зазначений закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Колегія суддів зазначає, що частина друга статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ регулює питання саме призначення пенсії, а не її перерахунку. При цьому процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, при здійсненні перерахунку пенсії має використовуватись її відсотковий розмір від розміру заробітної плати, встановлений при її призначенні за Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, а не за Законом України "Про прокуратуру" №1697-VII, так як новий закон встановлює відсотковий розмір пенсій для їхнього призначення, а не перерахунку.

Враховуючи зазначене, доводи відповідача про те, що пенсія позивача підлягає перерахунку у розмірі 60% від заробітної плати, є необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд України у постанові від 6 жовтня 2015 року у справі №127/11720/14-а та Верховний Суд у постанові від 8 червня 2021 року у справі №263/15245/16-а висловили позицію щодо зміни розміру відсотків пенсії колишнім працівникам прокуратури при її перерахунку. Вказана позиція зводиться до того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічні висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 19 червня 2018 року у справі №725/1352/16-а та від 29 червня 2020 року у справі № 490/5366/16-а, які враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватися норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а наступні зміни законодавства стосувалися зміни розміру відсотків при призначенні пенсії прокурорам.

Поряд із цим, колегія суддів враховуючи те, що позивачу пенсія призначена відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ із розрахунку 80% складових заробітної плати до набрання чинності Законом №1697-VІІ, доходить висновку, що застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам частини першої статті 58 Конституції України.

А тому, колегія суддів доходить висновку, що для належного захисту прав позивача та остаточного вирішення спору між сторонами слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) на підставі заяви про перерахунок пенсії від 12 листопада 2020 року та доданої до неї довідки Харківської обласної прокуратури від 02 листопада 2020 року №21-84 у розмірі 80 % від місячної (чинної) заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за вислугу років за минулий період, з 01 жовтня 2020 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Стосовно позовної вимоги про здійснення перерахунку пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини вісімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (у редакції Закону від 02.03.2015 №213 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення") максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З 15.07.2015 вказана норма втратила чинність, натомість стаття 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру" із змінами, внесеними законами України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" передбачено, що дія положень цього Законущодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Тож спір у цій справі стосується питання правомірності обмеження пенсії за вислугу років максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів зазначає, що як на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, так і на час здійснення такого перерахунку, чинна редакція частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII передбачала, що максимальний розмір пенсії прокурорських працівників не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені вище положення не визнавалися у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Отже, при перерахунку пенсії позивача пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру пенсії, встановлене вищезгаданими нормативно-правовими актами, відтак суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав незастосовувати при перерахунку пенсії позивача обмеження максимальним розміром.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 15.05.2019 (справа №554/4191/17), від 21.11.2019 (справа № 161/14321/16-а), від 21.05.2020 (справа №554/10510/16-а), від 10.09.2021 (справа №580/5238/21).

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за заявою позивача про перерахунок пенсії за вислугу років від 12 листопада 2020 року та доданою до неї довідкою Харківської обласної прокуратури від 02 листопада 2020 року № 21-84 в частині, що стосується безпідставного зменшення відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 80 до 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, та відповідно встановлення відсоткового розміру пенсії у розмірі 60 відсотків, колегія суддів зазначає дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.11.2021 №79.

Стосовно зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду у встановлений Харківським окружним адміністративним судом строк звіт про виконання судового рішення після набрання ним чинності, колегія суддів зазначає наступне.

Нормою статті 382 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Тобто, суд наділений правом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення лише у випадку, коли існують беззаперечні докази нехтування відповідачем вимогам суду.

Аналіз норм статті 382 КАС України дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог, а так само і після, попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення, і такі наслідки застосовуються судом в залежності від обставин справи.

Проте, чинне процесуальне законодавство не передбачає обов`язку встановлювати судовий контроль, або ж підстави за яких встановлюється такий контроль.

З огляду на що колегія суддів доходить висновку про відсутність виключної необхідності в спірних правовідносинах застосовувати судовий контроль, оскільки від зворотнього - не застосування такого контролю не може призвести до потенційно негативних наслідків.

А тому, відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили у порядку передбаченому статтею 382 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19 листопада 2020 року рішення №79 щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 80 до 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, та відповідно встановлення відсоткового розміру пенсії у розмірі 60 відсотків; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) на підставі заяви про перерахунок пенсії від 12 листопада 2020 року та доданої до неї довідки Харківської обласної прокуратури від 02 листопада 2020 року №21-84 у розмірі 80 % від місячної (чинної) заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за вислугу років за минулий період, з 01 жовтня 2020 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України ).

Статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Частиною 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією №14 від 02.06.2021 та за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1362 грн., що підтверджується квитанцією №19 від 18.08.2021.

Враховуючи, що апеляційну скаргу та адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд апеляційної інстанції вважає, що судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду Українив Харківській області на користь позивача, судовий збір за подачу позову в розмірі 908 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 грн.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 по справі №520/9693/21 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19 листопада 2020 року рішення №79 щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 80 до 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, та відповідно встановлення відсоткового розміру пенсії у розмірі 60 відсотків.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) на підставі заяви про перерахунок пенсії від 12 листопада 2020 року та доданої до неї довідки Харківської обласної прокуратури від 02 листопада 2020 року №21-84 у розмірі 80 % від місячної (чинної) заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за вислугу років за минулий період, з 01 жовтня 2020 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1362 грн (одна тисяча триста шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Курило