Справа № 420/14888/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарун» до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фарун» з позовною заявою до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/200006/1 від 07 липня 2021 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00438 від 07 липня 2021 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою від 12.10.2021 року судом залучено до участі у справі в якості другого відповідача Одеську митницю (код ЄДРПОУ ВП 44005631, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21 А).

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву Одеської митниці Держмитслужби вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містилися розбіжності та відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що було підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Відзиву на позовну заяву відповідач - Одеська митниця до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

09 квітня 2021 року між ТОВ «Фарун» (покупець) та Компанією «SHANGHAI KINGFISH FOOD CO. LIMITED China» (Китай) (продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №SKFF-2101-09/04, за яким продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується приймати та своєчасно здійснювати оплату продукції (товару). Товар поставляється партіями у кількості, асортименті по ціні згідно додаткам до даного контракту, які є невід`ємною його частиною, а покупець зобов`язується приймати цю продукцію та своєчасно здійснювати її оплату в порядку та на умовах, вказаних у контракті. Загальна сума контракту складає 100000 доларів США та буде визначена остаточно після завершення поставки товару. Ціна розуміється на умовах CFR м. Одеса, Україна, «Інкотермс 2010» (аркуші справи 47-49).

Відповідно до умов зазначеного контракту на митну території України поставлений товар: 1) тунець філе заморожений (Loin 2-4 кг) у кількості 5000 кг за ціною 3 дол. США за кг. на суму 15000 дол. США; 2) тунець філе заморожений (для суші Saku AA) у кількості 3000 кг за ціною 4,5 дол. США за кг. на суму 13500 дол. США; 3) тунець філе заморожений (Portion 50+) у кількості 2000 кг за ціною 1,5 дол. США за кг. на суму 3000 дол. США; 4) тунець філе заморожений (Strip) у кількості 500 кг за ціною 1 дол. США за кг. на суму 500 дол. США, всього на суму 32000 дол. США.

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, 07.07.2021 року декларантом до Одеської митниці Держмитслужби подана митна декларація №UA500500/2021/201103, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною контракту №SKFF-2101-09/04 від 09.04.2021 року, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, зовнішньоекономічний контракт №SKFF-2101-09/04 від 09.04.2021 року, доповнення до контракту №1 від 09.04.2021 року, пакувальний лист №06/ТV/21 від 21.05.2021 року, рахунок-фактуру (інвойс) №06/ТV/21 від 21.05.2021 року, коносамент HLCUSGN210582284 від 24.05.2021 року, автотранспортну накладну №063242 від 06.07.2021 року, сертифікат про походження товару № від 28.05.2021 року, договір про надання послуг митного брокера №МБ-256/20 від 23.03.2020 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими джерелами №7218683 від 07.07.2021 року, звіт про зважування №390039 від 06.07.2021 року.

Проте, за результатами розгляду декларації від 07.07.2021 року №UA500500/2021/201103, та доданих до неї документів, Одеською митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA500500/2021/00438 від 07.07.2021 року (аркуш справи 46).

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до п. п. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів, та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно доповнення до зовнішньоекономічного договору від 09.04.2021 року №1 витрати на пакування та маркування та страхування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) згідно п. 6 зовнішньоекономічного договору від 09.04.2021 року №SKFF-2101-09/04 оплата за товар здійснюється на умовах зазначених у додатках до контракту, але у доповненні до зовнішньоекономічного договору від 09.04.2021 року дана інформація відсутня.

Декларанту запропоновано відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: каталоги, специфікації, виробника товару, виписку з бухгалтерської документації, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; експортну декларацію країни відправлення товару.

На вимогу митного органу декларантом надані наступні документи: банківські платіжні документи, калькуляцію, копію митної декларації країни відправлення, прайс-лист.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом, які позивачем оскаржені до суду в цій справі.

Товар декларантом розмитнений зі сплатою митних платежів, визначених митним органом та випущений у вільних обіг з наданням гарантій у відповідності до Митного кодексу України.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки за ціною договору, неправомірними, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення такою, що підлягає скасуванню, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митних органів контракт, в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, умов поставки, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, дані прайс-листа, пакувального листа не суперечать один одному та відповідають даним інвойсу щодо ціни, кількості, умов поставки товару, тощо.

Щодо тверджень митних органів про відсутність у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) даних щодо вартості на пакування, маркування та страхування товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 зовнішньоекономічного контракту №SKFF-2101-09/04 від 09.04.2021 року оплата за даному контракту здійснюється на умовах, викладених у додатках до даного контракту.

Згідно із додатком №1 від 09.04.2021 року (Специфікація №1) до зовнішньоекономічного контракту №SKFF-2101-09/04 від 09.04.2021 року вартість товару вказана з урахуванням, зокрема, тари та упаковки з транспортними та страховими витратами.

Тобто, за умовами додатку №1 від 09.04.2021 року до зовнішньоекономічного контракту №SKFF-2101-09/04 від 09.04.2021 року, витрати щодо тари та упаковки з транспортними та страховими витратами товару несе його продавець, а не позивач, а у відповідності до п. б ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, понесені покупцем - вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами.

В даному випадку вартість тари та упаковки з транспортними та страховими витратами включена до ціни товару, поставленого позивачу, а тому зауваження митного органу щодо відсутності даних щодо складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, відповідач зазначає, що згідно п. 6 зовнішньоекономічного договору від 09.04.2021 року №SKFF-2101-09/04 оплата за товар здійснюється на умовах зазначених у додатках до контракту, але у доповненні до зовнішньоекономічного договору від 09.04.2021 року дана інформація відсутня.

Суд звертає увагу, що у додатку №1 від 09.04.2021 року (Специфікація №1) до зовнішньоекономічного контракту №SKFF-2101-09/04 від 09.04.2021 року зазначено: вартість розраховується в доларах США за кг, передоплата 100%. Крім того, у додатку зазначено вартість як за одиницю товару, так і за загальну кількість товару.

Таким чином, будь-які розбіжності подані позивачем для розмитнення товару документи не містять.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача у оскаржуваному рішенні на відсутність у митній декларації країни відправлення посилання на коносамент та відсутність відомостей про зовнішньоекономічний договір (контракт), та зазначення умов поставки С&F, що не відповідає визначеним умовам поставки INCOTERMS, не вказано географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, оскільки позивач не відповідає за правильність заповнення митної декларації країни відправлення.

Таким чином зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Щодо судового збору, він має бути стягнутий з відповідача у відповідності до ст. 139 КАС України.

Щодо заяви представника позивача про стягнення з Одеської митниці Держмитслужби витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача наданий до суду витяг з договору про надання правової допомоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарун» та Адвокатським об`єднанням «Юріс Феррум» в особі Голови Гніздовської Ганни Михайлівни №15-07/21 від 15.07.2021 року, Акт надання правової допомоги №1 від 24.09.2021 року до договору про надання правової допомоги на суму 22000 грн., виписка по рахунку на суму 22000 грн.

Відповідно до Акту надання правової допомоги №1 від 24.09.2021 року до договору про надання правової допомоги у період з 15.07.2021 року по 24.09.2021 року працівниками адвокатського об`єднання була надана наступна правова допомога: аналіз законодавства, судової практики щодо оскарження рішень органів Держмитслужби до моменту подання позовної заяви та протягом розгляду справи; складання переліку необхідних для подання до суду доказів, здійснення дій для отримання доказів та їх належного оформлення; підготовка та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви, попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, клопотання про приєднання до матеріалів справи, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи; підготовка та подання до Одеського окружного адміністративного суду відповіді на відзив; підготовка, оформлення доказів понесення судових витрат та подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про розподіл судових витрат. Гонорар за зазначену правову допомогу, що була надана працівниками адвокатського об`єднання становить 22000 грн.

Згідно виписки по рахунку 29.07.2021 року позивачем сплачено 22000 грн. на рахунок АО «Юріс Феррум».

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу є завищеним, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності та співрозмірності.

Суд звертає увагу, що ця справа є справою незначної складності, яка розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вона не містить великої кількості документів, які потребують вивчення та їх аналізу.

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарун» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 134, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарун» (вул. Погранична, буд. 29 В, офіс А707, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020, ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, ), Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/200006/1 від 07 липня 2021 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00438 від 07 липня 2021 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/200006/1 від 07 липня 2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500500/2021/00438 від 07 липня 2021 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарун» (вул. Погранична, буд. 29 В, офіс А707, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020, ) сплачений судовий збір у розмірі 5100,70 грн.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарун» (вул. Погранична, буд. 29 В, офіс А707, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида