Справа № 260/1707/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2021 рокум. Ужгород№ 260/1707/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - Марина В.Г.,

відповідача: представник - Олашин О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправними (незаконними) дії Головного управління Національної поліції у Закарпатській області щодо звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору превенції Тячівського району відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області; 2) визнати протиправними (незаконними) та скасувати: наказ Головного управління Національної поліції у Закарпатській області від 09.04.2021 №830 в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору превенції Тячівського району відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області; наказ Головного управління Національної поліції у Закарпатській області від 12.04.2021 №82 о/с по особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору превенції Тячівського району відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області; 3) поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді старшого інспектора сектору превенції Тячівського району відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 13 квітня 2021 року; 4) стягнути з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 13.04.2021 до дня набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

Позовні вимоги аргументовані тим, що оскаржене звільнення стало наслідком проведеного відповідачем службового розслідування, яким було встановлено факт виявлення 28 березня 2021 року о 23 год 20 хв під час здійснення патрулювання наїзду на пішохода без вжиття передбачених законодавством заходів. Вказані висновки службового розслідування вважає безпідставними, оскільки насправді зазначене ДТП мало місце 29 березня 2021 року близько 00 год 20 хв, тому проїжджаючи по вул. Спортивній в смт. Солотвино 28 березня 2021 року о 23 год 20 хв, вони з напарником не могли візуально виявити скоєння ДТП. Натомість про вказану подію їм було повідомлено близько 01 год 00 хв 29 березня 2021 року, після чого без будь-яких зволікань вони виїхали на місце події, встановили осіб, які там знаходилися, огородили місце зіткнення та не допускали будь-яких втрат доказової бази. В свою чергу в ході проведення службового розслідування комісією не було встановлено обставини достовірності фіксування камерами магазину «Тиса» часу скоєння ДТП, хоча докази похибки, що складає 1 год 13 хв, надавались уповноваженим працівникам відповідача. Також звертає увагу суду на порушення порядку призначення службового з огляду на відсутність підстав, передбачених законодавством, а також процедури його проведення, безпосереднім наслідком чого є скасування його результатів.

01 червня 2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву №217/106/11-2021 від 31.05.2021, в якому проти задоволення позову заперечив з огляду на безпідставність такого. Зокрема, вважає, що за наслідками проведеного службового розслідування встановлено, що поліцейські ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настали смертельні наслідки, раніше часу її реєстрації ІП ЄО Тячівського РВП ІТС ІПНП. При цьому отримавши інформацію про факт ДТП, невідкладно про це не повідомили, заходів щодо надання допомоги, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, а також охорони місця події не здійснили. Одночасно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , грубо нехтуючи законодавчими приписами, прибувши на місце події, боді-камери не увімкнули, що призвело до втрати доказової бази за обставинами вчинення злочину. З огляду на встановлені в ході службового розслідування обставини вважає, що застосований до позивача захід дисциплінарного стягнення є пропорційним скоєному дисциплінарному проступку, а тому оскаржений наказ скасуванню не підлягає.

11 червня 2021 року представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується. Так, звертає увагу суду на помилковість тверджень відповідача щодо часу скоєння ДТП 28 березня 2021 року о 23:20 год. З цього приводу зазначає, що поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_1 близько 23 год 20 хв 28 березня 2021 року в ході патрулювання проїжджали по вул. Спортивній в смт. Солотвино, однак на той час ДТП ще не трапилося, а тому здійснювати будь-яку фіксацію, інформування, охорону місця події та інші передбачені законом заходи не було підстав. Стосовно тверджень відповідача про не встановлення позивачем осіб, які вчинили злочин, зазначає, що такі питання не входили до кола його службових повноважень. Заявляє, що позивач на виконання законодавчих вимог після прибуття на місце події вчиняв всі необхідні дії, зокрема: огородив місце події та здійснював його охорону, для збереження доказів та слідів перекривав та регулював рух інших транспортних засобів, а після прибуття слідчого виконував його доручення. Поряд з цим вчинення поліцейським інших дій нормами чинного законодавства не передбачено. Вважає, що звільнення із служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, а тому рішення про його застосування повинно бути належним чином обґрунтовано. Однак в даному випадку очевидним є свавільне застосування такого.

В судовому засіданні 01 грудня 2021 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів, зазначених у позові та відповіді на відзив, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в засіданні суду 01 грудня 2021 року проти позову заперечив, обґрунтовуючи обставинами, наведеними у поданому до суду відзиві.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на момент звільнення ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) перебував на службі в органах Національної поліції на посаді старшого інспектора сектору превенції Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі ТРВП ГУНП в Закарпатській області).

05 квітня 2021 року начальник чергової частини УОАЗОР ГУНП в Закарпатській області Репка В. звернувся з рапортом до начальника ГУНП в Закарпатській області, в якому повідомив про виявлення факту безпідставного покращення часу оперативного реагування на ДТП нарядом СОГ ТРВП ГУНП в Закарпатській області шляхом передчасного проставлення відмітки про прибуття на місце події (арк. спр. 123, т. 1).

На підставі зазначеного рапорту з метою всебічного і об`єктивного дослідження обставин за фактом ДТП, що мало місце 29 березня 2021 року в смт. Солотвино по вул. Спортивній біля АЗС WOG Тячівського району, наказом ГУНП в Закарпатській області №782 від 05.04.2021 створено дисциплінарну комісію (арк. спр. 124, т. 1).

Так, під час службового розслідування встановлено, що на місце події за фактом ДТП виїжджали від керівництва Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, члени СОГ, працівники СРПП та СУ ГУНП в Закарпатській області. Тому, враховуючи значний суспільний резонанс ДТП, наказами ГУНП в Закарпатській області №790від 06.04.2021 та №79 о/с від 06.04.2021 від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування був відсторонений, серед інших, також ОСОБА_1 (арк. спр. 126 127, т. 1).

В ході проведення такого службового розсділування було встановлено, що на лінію служби « 102» УОАЗОР ГУНП в Закарпатській області 29 березня 2021 року о 01:00 год від фельдшера станції швидкої медичної допомоги смт. Солотвино Тячівського району надійшло повідомлення про те, що неподалік АЗС «WOG», яка розташована на вул. Спортивній в смт. Солотвино, на проїжджій частині лежить тіло жіночої статі із заподіяними ушкодженнями, характерними для дорожньо-транспортної пригоди. Зовнішнім оглядом тіла ознак життя не встановлено.

Інспектором-черговим служби управління нарядами чергової частини УОАЗОР о 01:03 год 29 березня 2021 року призначено завдання нараду поліції ТР-№3 сектору реагування патрульної поліції ТРВП ГУНП в Закарпатській області, який ніс службу на службовому автомобілі «TOYOTA-PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 , у складі старшого інспектора сектору превенції ТРВП капітана поліції ОСОБА_1 та поліцейського СРПП ТРВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 (далі Декет В.В).

Так, в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією установлено, що прибуття наряду ГРПП ТР-№3 на місце події зафіксовано о 01:06 год 29 березня 2021 року. Поліцейськими проводилися першочергові заходи зі встановлення місця знаходження транспортного засобу, за участі якого вчинено ДТП, а саме: автомобіля AUDI А7, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував на відстані близько 50 метрів від трупа жінки та особу чоловічої статі, який повідомив про своє перебування за кермом вище зазначеного автомобіля ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Також установлено, що нарядом ГРПП ТР-№3 о 01.26 год. 29.03.2021 складено рапорт про те, що на місце події викликано слідчо-оперативну групу та забезпечено охорону місця поді. Нарядом ГРПП ТР-№3 о 01:26 год 29.03.2021 складено рапорт про те, що на місце події викликано слідчо-оперативну групу. Наряд ГРПП ТР-№3 перебував на вул. Спортивній в смт. Солотвино до 03:08. год 29 березня 2021 року.

Разом з тим, за наслідками предметного опрацювання та аналізу маршруту руху службового автомобіля ГРПП ТР-№3 ТРВП ГУНП в Закарпатській області в ніч з 28 на 29 березня 2021 року та відеозаписів з камер відеонагляду по маршруту їх руху, дисциплінарною комісією встановлено наступне.

О 23:20 год 28.03.2021 до магазину «Тиса» по вул. Спортивна в смт. Солотвино Тячівського району під`їхав автомобіль марки AUDI А7 (за зовнішніми ознаками схожий з автомобілем AUDI А7, д.н.з. НОМЕР_3 ), з якого вийшли троє осіб чоловічої статі, один з яких місцевий мешканець ОСОБА_4 , рідний брат громадянина ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні смертельної ДТП. У подальшому, при перегляді записів з камер відеонагляду, розташованих на магазині «Тиса» по АДРЕСА_1 , встановлено, що особа, зовні схожа на ОСОБА_4 , повертається до автомобіля AUDI А7, сідає за кермо та починає рух в напрямку центру зазначеного селища, де близько 23:18 год 28.03.2021 поблизу буд. 116 на вул. Спортивній здійснює наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Окрім того, у ході аналізу маршруту руху наряду ГРПП ТР-№3 у період з 23:00 по 23:59 год 28.03.2021, відповідно до інформації GPS - треку установлено, що службовий автомобіль ГРПП TP-№З «TOYOTA PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в с. Середнє Водяне Рахівського району, близько 23:20 год змінив напрям руху в напрямку Тячівського району. О 23:50 год транспортний засіб зупинився (тривалість зупинки 42 секунди), після чого продовжив рух до центру смт. Солотвино, з подальшим рухом в с. Грушево Тячівського району та зупинкою у цьому населеному пункті (до 20 хв) о 00:41 год 29.03.2021.

На підставі вищенаведеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували на місці події раніше часу її реєстрації ІП ЄO ТРВП ІТС ІПНП. Поряд з цим, на порушення вимог п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку, вказані посадові особи ТРВП ГУНП в Закарпатській області невідкладно за скороченим екстреного виклику поліції « 102» про ДТП не повідомили, заходів щодо надання допомоги, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, а також охорони місця події не здійснили.

Також дисциплінарна комісія дійшла висновку про порушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, а саме: прибувши на місце події, боді-камери не увімкнули, що в свою чергу, призвело до втрати доказової бази за обставинами вчиненого злочину.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 09 квітня 2021 року, затверджений т.в.о. начальника ГУНП в Закарпатській області 09.04.2021, відповідно до якого відомості, що стали підставою для призначення службового розслідування, вважати такими, що підтвердилися. За скоєння дисциплінарного проступку, передбаченого ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, порушення службової дисципліни, неналежне виконання покладених функціональних обов`язків, грубе нехтування алгоритму дій поліцейського, відповідно до Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 №357, п. 2 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, порушення порядку роботи з боді-камерою під час прибуття на місце події, що призвело до втрати доказової бази, грубе нехтування вимогами п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, під час реагування на кримінальне правопорушення, не вжиття заходів щодо надання допомоги, установлення і затримання осіб, які його вчинили, та охорони місця події, старшого інспектора сектору превенції ТРВП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_1 , відповідно до пп. 7 п. 3 ст. 13 розділу III Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого 15.03.2018 №2337-VIIl, звільнити зі служби в поліції (арк. спр. 111 121, т. 1).

П. 2 наказу ГУНП в Закарпатській області №830 від 09.04.2021 за допущення дисциплінарного проступку, передбаченого ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, порушення службової дисципліни, неналежне виконання покладених функціональних обов`язків, грубе нехтування алгоритму дій поліцейського, відповідно до Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 №357, п. 2 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, порушення порядку роботи з боді-камерою під час прибуття на місце події, що призвело до втрати доказової бази, грубе нехтування вимогами п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, під час реагування на кримінальне правопорушення, не вжиття заходів щодо надання допомоги, установлення і затримання осіб, які його вчинили та охорони місця події, старшого інспектора сектору превенції ТРВП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_1 , відповідно до пп. 7 п. 3 ст. 13 розділу III Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого 15.03.2018 №2337-VIIl, звільнено зі служби в поліції (арк. спр. 74 76, т. 1).

Наказом ГУНП в Закарпатській області від 12.04.2021 №82 о/с, відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору превенції ТРВП ГУНП в Закарпатській області, з 12 квітня 2021 року (арк. спр. 73, т. 1).

З метою захисту порушеного права на працю, що проявилося у незаконному, на думку позивача, звільненні, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи питання щодо законності звільнення позивача із займаної посади, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам згідно ст. 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон №580).

Згідно ст. 3 вказаного Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 18 Закону №580 регламентує основні обов`язки поліцейських, серед яких, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Окрім того, ч. 2 зазначеної статті передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Вказаний обов`язок кореспондується також з нормами п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року №100, відповідно до яких поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

За приписами ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регламентується нормами Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-VIII від 15.03.2018 (далі Дисциплінарний статут).

Так, службова дисципліна, в розумінні Дисциплінарного статуту, є дотриманням поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

В свою чергу дисциплінарним проступком згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Нормами ч. 3 передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Як вбачається з наведеного ГУНП в Закарпатській області правового обґрунтування скоєного ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який проявився у порушенні порядку роботи з боді-камерою під час прибуття на місце події, що призвело до втрати доказової бази, не вжиття заходів щодо надання допомоги, установлення і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, та охорони місця події (арк. спр. 74, т. 1), такий є свідченням грубого порушення: Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 №357, п. 2 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100.

Оскаржені рішення ГУНП в Закарпатській області про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції ґрунтуються на результатах проведеного службового розслідування за фактом вчиненого в АДРЕСА_2 з летальними наслідками. Так, висновки дисциплінарної комісії про скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що проявився у не вжитті заходів щодо надання допомоги, установлення і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, базуються на тому, що зазначене ДПТ відбулося саме 28 березня 2021 року орієнтовно о 23:20 год.

Вказаний висновок дисциплінарної комісії ґрунтувався на відомостях камери відеоспостереження, розташованої на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (біля місця скоєння ДТП).

Крізь призму встановленого часу скоєння ДТП дисциплінарною комісією здійснено аналіз маршруту руху наряду ГРПП №3 ТРВП ГУНП в період з 23:00 год 28 березня 2021 по 03:00 год 29.03.2021 згідно GPS-треку службового автомобіля марки «TOYOTA PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 . За наслідками проведеного дослідження з`ясовано, що такий транспортний засіб, перебуваючи в с. Середнє Водяне, близько 23:20 год розвернувся та поїхав в напрямку місця ДТП, де о 23:50 год зробив зупинку тривалістю 42 секунди, після чого поїхав в центр смт. Солотвино, де знову розвернувся та рухався в напрямку с. Грушево Тячівського району (арк. спр. 233 249, т. 1).

На підставі зазначених відомостей дисциплінарна комісія зробила висновок про те, що поліцейські ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дізналися про факт настання ДТП задовго до отримання відповідного повідомлення на лінію служби « 102» УОАЗОР ГУНП в Закарпатській області, однак належного реагування на таку подію не вчинили. Натомість дочекалися отримання на логістичний пристрій повідомлення з лінії « 102» та тільки після цього о 01:00 год прибули на місце події.

Разом з тим, в ході судового розгляду даної справи представником відповідача було визнано факт скоєння ДТП 29 березня 2021 року 00:18 год та допущену дисциплінарною комісією в цій частині помилку.

Вказана обставина підтверджується також відомостями повідомлення про підозру від 27.04.2021, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, врученого Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області Влад Михайлу Нуцовичу, відповідно до змісту якого досудовим розслідуванням встановлено факт скоєння ДПТ, що мало наслідком загибель жінки в АДРЕСА_2 , саме 29 березня 2021 року о 00:18 год (арк. спр. 28 31, т. 1).

Час скоєння вищезазначеного ДТП саме о 00:18 год 29 березня 2021 року зафіксовано також відомостями записів з камери відеоспостереження, розташованої на будинку за адресою: АДРЕСА_3 (навпроти місця події) (арк. спр. 190, т. 1) та наданими громадянином ОСОБА_7 , мешканцем зазначеного будинку, поясненнями (арк. спр. 27, т. 2). Вказана особа також повідомила, що він був присутній на місці події, хоча безпосередньо факт наїзду на потерпілу не бачив, про що проінформував працівника органів поліції ОСОБА_8 , який першим прибув на місце ДПТ.

В свою чергу фізична особа-підприємець ОСОБА_9 , власник будівлі, в якій розташовано магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », повідомив про існуючу помилку у фіксації часу на розміщеній на магазині камері відеоспостереження (арк. спр. 37).

Разом з тим, в ході проведення службового розслідування пояснення від громадянина ОСОБА_7 стосовно часу скоєння ДТП не відбиралися, відомості камери відеоспостереження, розташованої на будинку за адресою: АДРЕСА_3 в контексті їх неузгодженості з даними камери відеоспостереження, розташованої на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не досліджувалися, інших спроб встановити точний час настання ДТП дисциплінарною комісією не вчинялися.

В свою чергу будь-яких інших доказів поінформованості ОСОБА_1 стосовно факту настання ДТП раніше, аніж надійшло повідомлення від інспектора-чергового служби управління нарядами чергової частини УОАЗОР, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.

За правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказами, відповідно до ст. 72 КАС України, в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Натомість матеріалами справи підтверджено факт невідкладного прибуття наряду поліції ТР-№3 у складі поліцейських ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на місце події після отримання від уповноваженої особи служби управління нарядами чергової частини УОАЗОР завдання.

Окрім того, як зібраними під час проведення службового розслідування поясненнями, так і показами допитаних в судовому засіданні свідків підтверджено те, що після прибуття на місце події ОСОБА_1 вживав заходи щодо охорони громадянина ОСОБА_3 , що назвався водієм транспортного засобу AUDI А7, причетного до скоєння ДТП.

Отже, судом встановлено помилковість висновків дисциплінарної комісії про допущення ОСОБА_1 порушення п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, в частині невжиття заходів щодо надання допомоги, установлення і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.

Стосовно висновку дисциплінарної комісії щодо порушення ОСОБА_1 п. 2 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, в частині порушення роботи з боді-камерою під час прибуття на місце події, що призвело до втрати доказової бази, суд зазначає наступне.

Так, в тексті висновку службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після прибуття на місце події боді-камери не увімкнули. Разом з тим, будь-яких пояснень щодо з`ясування дисциплінарною комісією обставин та причин скоєння вказаного порушення висновок службового розслідування не містить.

З метою дослідження повноти з`ясування дисциплінарною комісією причин та умов, що призвели до вчинення вказаного порушення, судом було проаналізовано відібрані в ході службового розслідування пояснення ОСОБА_1 , з яких встановлено, що питання не увімкнення боді-камери взагалі не досліджувалося.

Разом з тим, в ході судового розгляду даної адміністративної справи позивач пояснив, що не увімкнення боді-камери було зумовлено її розрядженням. Так, зокрема, ОСОБА_1 та допитаний в якості свідка ОСОБА_2 повідомили, що 28 березня 2021 року після початку виконання службових обов`язків відповідальною особою їм було видано боді-камери, які перебували в робочому стані. Однак, як виявилося пізніше, їх заряд був недостатнім, що стало причиною передчасного вимкнення таких. При цьому зазначив, що підстав для завчасного повідомлення відповідальну особу та керівника про факт вимкнення портативного відеореєстратора в даному випадку не було з огляду на відсутність будь-яких пошкоджень вказаного приладу.

Оцінюючи вищезазначені обставини та надані позивачем пояснення в контексті їх достатності для прийняття відповідачем оскарженого рішення, суд враховує також наступне.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції, на яку покладається відповідальність за:

1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів;

2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті;

3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах;

4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів;

5) належне ведення відповідної документації.

П. 8 розділу ІІ Інструкції встановлено обов`язок відповідальної особи забезпечувати безперебійне заряджання портативного відеореєстратора впродовж 4 годин та експорт інформації під час під`єднання до док-станції в автоматичному режимі або в інший спосіб, визначений виробником такого відеореєстратора.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 такою відповідальною особою не являється.

Згідно п. 4 розділ ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Нормами п. 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції (п. 6 розділу ІІ Інструкції).

Отже, з проведеного правового аналізу законодавчих норм, що регламентують спірні правовідносини, судом встановлено обов`язок поліцейського забезпечувати збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допущення його розряджання. Разом з тим, ні положеннями Інструкції, ані нормами будь-якого нормативно-правового акту не передбачено алгоритм дій поліцейського у разі передчасного розрядження портативного відеореєстратора.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що поліцейський повинен забезпечити ведення безперервної відеозйомки виконання своїх службових обов`язків, поряд цим вважає, що сам тільки факт не увімкнення боді-камери під час прибуття на місце події (враховуючи закінчення заряду такої) не може бути єдиною підставою для звільнення зі служби в поліції. Суд вважає, що звільнення зі служби як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, який може бути застосовано тільки у разі доведення, що характер допущеного поліцейським проступку та обставини його вчинення, відповідають мірі обраної відповідальності.

Тому суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен довести те, що факт відсутності відео фіксації зумовив значні та невідворотні негативні наслідки.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення про звільнення позивача зі служби відповідач посилається на те, що не увімкнення боді-камери зумовило втрату доказової бази за обставинами вчиненого злочину.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що констатуючи допущення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, відповідач посилається на порушення останнім п. 2 розділу І Інструкції. Поряд з цим вказана законодавча норма містить загальні положення та регламентує виключно мету застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

В свою чергу з матеріалів службового розслідування не вбачається, яка саме доказова база була втрачена внаслідок допущеного позивачем порушення. Більше того, в ході проведення службового розслідування вказана обставина членами дисциплінарної комісії взагалі не досліджувалася.

Натомість як зібраними під час проведення службового розслідування поясненнями, так і показами допитаних в судовому засіданні свідків підтверджено те, що після прибуття на місце події ОСОБА_1 безпосередньої участі у охороні місця події не брав, оскільки залишився в службовому автомобілі охороняти ОСОБА_3 , що назвався водієм транспортного засобу AUDI А7, причетного до скоєння ДТП. Тому суд вважає, що не увімкнення позивачем боді-камери не могло зумовити втрату доказової бази з безпосереднього місця події.

При цьому суд відхиляє посилання представника відповідача на не забезпечення ОСОБА_1 здійснення фіксування ДТП за допомогою планшету, оскільки така обставина взагалі не розглядалася дисциплінарною комісією як можливий дисциплінарний проступок. Більше того, з наданих свідками пояснень судом встановлено, що такий планшет перебував у користуванні ОСОБА_2 , який безпосередньо вчиняв дії з охорони місця події до прибуття слідчо-оперативної групи.

Суд також не бере до уваги твердження представника відповідача про допущені ОСОБА_1 порушення порядку дій нарядів патрульної поліції після прибуття на місце події, оскільки про такі заявляється тільки в ході розгляду справи та такі не були підставою для застосування до позивача обраного заходу дисциплінарного стягнення.

Верховний Суд у постанові від 16.05.2018 у справі №826/23192/15 зазначив, що вирішуючи спори, суд повинен досліджувати правомірність рішення суб`єкта владних повноважень на момент його прийняття (вчинення) та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому. Рішення суду не може ґрунтуватися на тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте, ймовірно, могли мати місце у майбутньому.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Суб`єкт владних повноважень, в свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 06 лютого 2020 року у справі №826/1916/17.

Разом з тим, суд вважає, що службове розслідування в частині, що стосується позивача, дисциплінарною комісією проведено поверхнево, без належного, повного та всебічного дослідження всіх обставин, що могли вплинути на встановлення наявності чи відсутності у діях поліцейського складу дисциплінарного проступку та міри відповідальності, що в даному випадку могла бути застосована.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що ГУНП в Закарпатській області не доведено обґрунтованість та співрозмірність застосованого до ОСОБА_1 виду дисциплінарного стягнення та подальше звільнення його зі служби, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржені рішення скасуванню.

Поряд з цим не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій ГУНП в Закарпатській області щодо звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , оскільки права позивача порушені саме рішеннями суб`єкта владних повноважень оскарженими в даній справ наказами №830 від 09.04.2021 та №82 о/с від 12.04.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 91 Закону №580, особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час. Тобто згідно з чинним законодавством робочий час поліцейських є ненормованим.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок). Так, відповідно до пп. «з» п. 1 даного Порядку він також застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

П. 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки) середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

П. 3 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період.

Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до довідки ГУНП в Закарпатській області про середню заробітну плату (арк. спр. 72, т. 1), середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 421,93 грн. (12649,03 + 12244,98 / 59), а середньомісячна заробітна плата 12446,93 грн. (421,93 * ((28 + 31) / 2).

Відтак, загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2021 по 30.11.2021, що підлягає виплаті на користь позивача, становить 97887,76 грн. При цьому, з вказаної суми слід відрахувати податки, збори та інші обов`язкові платежі, які повинні утримуватися із сум доходу поліцейського.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, щодо присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби. У зв`язку з чим рішення в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді та присудження виплати заробітної плати за один місяць у розмірі 12446,93 грн. підлягає до негайного виконання.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код - НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 40108913) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Закарпатській області від 09.04.2021 №830 в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору превенції Тячівського району відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Закарпатській області від 12.04.2021 №82 о/с по особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору превенції Тячівського району відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області.

4. Поновити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код - НОМЕР_4 ) на службі в Національній поліції на посаді старшого інспектора сектору превенції Тячівського району відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 13 квітня 2021 року.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 40108913) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код - НОМЕР_4 ) середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 97887,76 грн. (Дев`яносто сім тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 76 коп.).

6. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору превенції Тячівського району відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 12446,93 грн. (Дванадцять тисяч чотириста сорок шість гривень 93 коп.) підлягає до негайного виконання.

7. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2021 року.

СуддяР.О. Ващилін