Справа № 640/26765/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ № 640/26765/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДПС у м. Києві з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд:

- стягнути кошти платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 479 902, 13 гривень.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у вказаному вище розмірі внаслідок невиконання податкового обов`язку по сплаті земельного податку з фізичних осіб та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2020 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.05.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі відповідно до положень пунктів 2, 3 частини першої статті 238 КАС України у зв`язку з повною сплатою відповідачем податкового боргу.

Розглянувши подану відповідачем заяву про закриття провадження, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі у разі:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З урахуванням вищевикладеного статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав з яких суд може закрити провадження у справі. Однак, жодна з них не відноситься до даної справи. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача про закриття провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2020 витребувано від позивача письмові пояснення з наданням відповідних доказів щодо підтвердження або спростування сплати відповідачем - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості у розмірі 479 902,13 грн., з приводу якої позивачем і подано даний позов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2021 повторно витребувано від позивача письмові пояснення з наданням відповідних доказів щодо підтвердження або спростування сплати відповідачем - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості у розмірі 479 902,13 грн., з приводу якої позивачем і подано даний позов.

05.11.2021 від позивача надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків, мотивовану тим, що управлінням супроводження судових справ направлено службову записку до відповідного структурного підрозділу контролюючого органу про необхідність надання витребуваних судом документів, проте вищезазначені документи до управління супроводження судових справ ГУ ДПС у м. Києві не передані.

Розглянувши вищевказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк, може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування викладених у клопотанні про продовження процесуального строку обставин. Також позивач не навів суду жодних пояснень про причини, що перешкодили Головному управлінню виконати вимоги ухвали суду від 17.08.2021 у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що судом двічі встановлено строк для надання доказів, що визначений в ухвалах суду від 17.08.2021 та від 23.10.2021, який є достатнім для їх виконання, зважаючи на те, що станом на 13.12.2021 позивачем вимоги ухвали суду не виконано, та витребувані докази суду не надано, суд з метою запобігання затягування розгляду справи відмовляє в задоволенні клопотання представника позивача про продовження строку для виконання ухвал суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків та розрахунку податкового боргу платника податків, станом на 27.07.2020 сума податкового боргу ОСОБА_1 становить 479 902,13 грн., як складається з:

- земельного податку з фізичних осіб у розмірі 404 062,81 грн., зазначена сума податкового боргу виникла на підставі податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 28.08.2017 № 96021-1305 на суму 20933,99 грн. та податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 04.05.2016 №699-1305 (рішення суду №826/11633/16) на суму 383 128,82 грн. ;

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 75 839,32 грн., зазначена сума податкового боргу виникла на підставі податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 02.04.2018 № 0-2652 на суму 24 756,00 грн., податкового повідомлення-рішення (форма «Ф») від 10.04.2019 № 0-2652 на суму 50037,12 грн., нарахованої пені на суму 1046,20 грн. на підставі податково повідомлення-рішення від 02.04.2018 № 0-2652,.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 479 902,13 грн.

Позивачем 11.09.2017 сформовано податкову вимогу за формою «Ю» № 75952-17 на загальну суму 523 346,07 грн., яку було надіслано та вручено відповідачу 06.12.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 710.

Враховуючи те, що податковий обов`язок щодо сплати суми грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Статтею 57 ПК України визначено строки сплати податкового зобов`язання.

Так, пунктом 57.2 статті 57 ПК України визначено, що у разі, коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з вимогами п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 58.2 ст. 58 ПК України).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 11.09.2017 №75952-17 на суму 523 346,07 грн. (а.с.9).

Вказана податкова вимога була надіслана контролюючим органом за адресою відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана відповідачем 06.12.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 710.

Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» від 11.09.2017 №75952-17 або сплати вказаної у ній суми податкового боргу відповідач не надав.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 479 902,13 грн.

Суд звертає увагу на те, що право податкового органу звертатися до суду щодо стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи передбачено п. 87.11 ст. 87 ПК України.

У той же час, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідачем сплачено податкове зобов`язання з земельного з фізичних осіб за платежем 18010700 відповідно до квитанцій від 18.05.2021 №0.0..1 на суму 290 000,00 грн., від 19.05.2021 № 0.0..1 на суму 114 062,81 грн., від 24.05.2021 № 0.0..1 на суму 121 161,35 грн., та податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за платежем 18010300 відповідно до квитанцій від 19.05.2021 № 0.0..1 на суму 159 967,00 грн., від 24.05.2021 № 0.0..1 на суму 8021,14 грн.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що відповідачем було повністю виконано свої зобов`язання та сплачено до бюджету узгоджену суму зобов`язання, що є предметом розгляду (стягнення) даного спору.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем сплачено суму заборгованості, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у м. Києві відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 13.12.2021.

Суддя Т.П. Балась