Справа № 120/14493/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

14 грудня 2021 р. Справа № 120/14493/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача ВАТ «Гніванський кар`єр» про забезпечення позову у справі за його позовом до Державної служби геології та надр Україниі про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021 до суду надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства «Гніванський кар`єр» про забезпечення позову у справі за позовом до Державної служби геології та надр Україниі про визнання протиправним та скасування п.2 наказу Державної служби геології та надр України №732 від 11.10.2021 у частині зупинення дії спеціальних дозволів ВАТ «Гніванський кар`єр» №831 від 27.03.1997 (Витавське родовище) та № 1691 від 08.12.1998 (Соломирське родовище).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на думку позивача ними усунуті всі порушення зазначені у приписі Державної служби геології та надр України, а тому були відсутні підстави для зупинення дії спеціальних дозволів.

Крім того, 13.12.2021 позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 2 наказу Державної служби геології та надр України №732 від 11.10.2021 у частині зупинення дії спеціальних дозволів ВАТ «Гніванський кар`єр» №831 від 27.03.1997 (Витавське родовище) та № 1691 від 08.12.1998 (Соломирське родовище).

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваним наказом фактично зупинено роботу товариства, оскільки дозволи № 831 та №1691 є основними документами дозвільного характеру, які дають можливість виконання робіт, пов`язаних з видобутком корисних копалин.

Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що матеріалів справи достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу положень ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде ухвалено на користь позивача.

Відтак при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Встановлено, що предметом спору у цій справі є перевірка законності пункту 2 наказу Державної служби геології та надр України №732 від 11.10.2021 у частині зупинення дії спеціальних дозволів ВАТ «Гніванський кар`єр» №831 від 27.03.1997 (Витавське родовище) та № 1691 від 08.12.1998 (Соломирське родовище).

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи та характер спірних правовідносин, суд доходить висновку, що забезпечення позову в даному випадку за своїм змістом фактично продовжить дію таких дозволів та спір між сторонами фактично буде вирішений без розгляду справи по суті. Тобто, застосування такого заходу забезпечення позову фактично є рівнозначним задоволенню позовних вимог, що є недопустимим. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених КАС України, що є неприпустимим. Ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою зміни таких правовідносин.

Крім того, суд зважає на Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989, згідно з якими рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Натомість заявник не навів достатнього обґрунтування щодо очевидності небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам.

Щодо визначеної позивачем підстави для забезпечення позову про наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності оскаржуваного рішення, суд зазначає, що в цьому випадку наявність ознак протиправності оскаржуваного акту може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Крім того, саме існування очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, як стверджує позивач, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову шляхом зупинення дії такого рішення, оскільки дана ознака є лише передумовою для такого забезпечення та повинна прийматись судом до уваги із врахуванням іншої підстави забезпечення позову - невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана позивачем заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ВАТ «Гніванський кар`єр» про забезпечення позову в адміністративній справі № 120/14493/21-а.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна