Справа № 380/5182/20
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/5182/20 пров. № А/857/18002/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Кухтея Р.В.,

Шевчук С.М.,

секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Братичак У.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 16 год. 44 хв. 21 липня 2021 року, повне судове рішення складено 29 липня 2021 року, у справі №380/5182/20 за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2020 Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_1 , просила зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованої одноповерхової будівлі із горищем з шлакоблоків на АДРЕСА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що законодавцем чітко визначено випадки у яких відповідний орган державної влади має право на звернення до суду з певними позовними вимогами (позовом): 1) про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову у разі наявності фактів: а) відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; б) істотного порушення будівельних норм і правил); 2) про знесення за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво позивач у разі наявності факту: а) якщо проведення такої перебудови є неможливим; б) особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення. Суд першої інстанції вказав, що позивачем під час перевірки, та перевірки виконання вимог припису не встановлено, які саме роботи були здійсненні відповідачем під час реконструкції господарської будівлі: чи змінились розміри реконструйованої будівлі і як саме, а також позивачем не було встановлено, що господарська будівля, яка реконструювалась є самочинним будівництвом. Суд першої інстанції вказав, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову про знесення самочинного будівництва, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що усунення порушень містобудівного законодавства можливе виключно шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва або доказів неможливості реконструювати його відповідним чином.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та Державна архітектурно-будівельна інспекція України подали апеляційні скарги, просять скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року та прийняти нове, яким позов задовольнити.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу мотивує тим, що оскільки відповідач самовільно здійснила будівництво об`єкту нерухомості, без будь-якого проекту, документу, що дає право на виконання будівельних робіт, з істотним порушенням будівельних норм і правил, добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі, тобто фактично відмовилась усунути виявлені порушення, орган державної архітектурно-будівельного контролю обґрунтовано подав позов до суду про знесення самочинного будівництва. Скаржник вказує, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до даних Технічного паспорту об`єкту нерухомості по АДРЕСА_1 від 20.11.2018 дата будівництва 2018 рік, а також є вказівка на самовільне будівництво об`єкта без дозвільних документів. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував інформацію з довідки про технічну характеристику об`єкту нерухомого майна від 22.11.2018 №1023 та не надав оцінку відповіді Золочівського МБТІ за вих.№858 від 17.12.2020. Скаржник також вказує, що невиконання вимог зобов`язуючого припису є відмовою добровільно усунути порушення містобудівного законодавства. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що проектна документація відповідачем виготовлена не була, не отримано право на виконання будівельних робіт, що є самостійними підставами для винесення припису про усунення порушень державних будівельних норм та у випадку його не виконання підставою для звернення до суду з позовом про знесення самовільно збудованої будівлі.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідно до винесеного припису відповідачу у вказаний часовий проміжок необхідно було оформити документи, які потрібно для отримання дозволу на початок проведення будівельних робіт або усунути порушення в частині відстані самовільно збудованої господарської будівлі до межі сусідської земельної ділянки. Скаржник вказує, що приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності є чинними, жодним судом чи посадовою особою не скасовані та зазначає, що відповідач визнав свою вину в частині невиконання вимог припису, оскільки сплатив адмінстягнення у вигляді штрафу. Вказує, що в позовній заяві та процесуальних документах, доданих до позовної заяви, чітко зазначено, які саме роботи здійснив відповідач. Зазначає, що позивач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та її представник подану апеляційну скаргу та апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України підтримали, представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції. Позивач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, на підставі скарги гр. ОСОБА_1 , що надійшла до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 01.09.2019 і зареєстрована за №1013/19/9-к-609, відповідно до Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 № 976 та направлення на проведення позапланового заходу від 09.10.2019 №686/19-пз (строк дії направлення з 09.10.2019 до 18.10.2019) та №712/19-пз від 18.10.2019 (строк дії направлення з 18.10.2019 до 22.10.2019) головними інспекторами будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті «Реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1 ».

Перевірка проведена в присутності ОСОБА_2 та за результатами проведеної перевірки складено: - акт за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №712/19 від 21.10.2019; - протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2019 № 712/19/1; - протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2019 № 712/19/2; - видано припис від 21.10.2019 № 712/19/1 про зупинення підготовчих та будівельних робіт; - видано припис від 21.10.2019 № 712/19/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; - здійснено фотофіксацію.

Згідно з Актом №712/19 від 21.10.2019 за результатами проведеної перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка надана в користування з метою передачі її у власність, згідно рішення Осталовицької сільської ради Перемишлянського району Львівської області від 22.10.2018 № 129, виконує будівельні роботи з реконструкції існуючої господарської будівлі (згідно технічного паспорта КП ЛОР «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 20.11.2018 № 2116, рік побудови літньої кухні - 1972, на час перевірки влаштована одноповерхова будівля із горищем із шлакоблоків покрита шифером без проектної документації (будівельного паспорта) та права на виконання будівельних робіт (поданого повідомлення про початок будівельних робіт), а також з істотним порушенням будівельних норм, а саме відстань до межі будинковолодіння гр. ОСОБА_1 в с. Осталовичі Перемишлянського району становить 0,6 м, - не відступлено 1 м від межі земельної ділянки для обслуговування будівлі, недотримання протипожежних відстаней до будівлі на суміжній земельній ділянці 2,1 м (невідповідність таблиці15.2).

Відповідно до припису від 21.10.2019 №712/19/2 з метою усунення виявлених порушень ОСОБА_2 зобов`язано у місячний термін усунути виявлені порушення на АДРЕСА_1 , про виконання припису повідомити Департамент ДАБІ у Львівській області.

Вказаний припис та примірник акта вручені ОСОБА_2 21.10.2019 під підпис.

Відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 № 976, направлення на здійснення позапланового заходу від 03.01.2020 № 1/20-пз, у період з 03.01.2020 по 17.01.2020 посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області проведено перевірку виконання вимог припису №712/19/2 від 21.10.2019, виданого гр. ОСОБА_2 , щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з реконструкції господарської будівлі по АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, викладених у Актi №1/20 від 17.01.2020, відповідно до якого перевіркою встановлено, що вимоги припису від 21.10.2019 №712/19/2, виданого гр. ОСОБА_2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва «Реконструкція господарської будівлі по АДРЕСА_1 » - не виконано, об`єкт будівництва не приведений у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

28.01.2020 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №9/20/20-ф/пз, відповідно до частини 1 статті 188-42 КУпАП накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5270 грн., який сплачений ОСОБА_2 10.02.2020.

У зв`язку з невиконанням вимог припису, на підставі статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася в суд з позовом про знесення самовільно збудованої ОСОБА_2 одноповерхової будівлі з шлакоблоків з горищем цю АДРЕСА_1 .

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з положеннями статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі Закон №3038-VI) замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Частиною 1 статті 27 Закону №3038-VI забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону №3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Відповідно до частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво (частина 7 статті 376 Цивільного кодексу України).

Отже, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову про знесення самочинного будівництва передують такі дії: 1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 2) визначення об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою; 3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

При цьому, в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини 1 статті 38 Закону №3038-VI у зв`язку з його невиконанням.

В свою чергу, можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

Вказане відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постановах від 29.01.2020 у справі №822/2149/18, від 24 листопада 2021 року у справі № 521/15043/17, від 06 жовтня 2021 року у справі № 140/2150/18.

Правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України). У такому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.

У постанові від 29.01.2020 у справі №822/2149/18 Верховний Суд вже сформував правовий висновок про те, що обов`язковому (безальтернативному) знесенню об`єкт будівництва підлягає лише у випадках, якщо такий об`єкт побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та/або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. В усіх інших випадках знесенню передує встановлення можливості перебудови об`єкта будівництва.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №320/5880/18 та від 07.10.2020 у справі № 640/183/19, від 28.05.2021 у справі №320/5528/18.

Водночас, визначальним та достатнім є встановлення у сукупності та послідовності фактів здійснення відповідачем будівництва без документів, що дають право на це, у тому числі без належно затвердженого проекту та невиконання вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що згідно з Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:10081 площею 0,25 га зареєстровано за ОСОБА_2 22.01.2020.

Згідно з Технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 від 20.11.2018, який надавався інспекторам під час проведення позапланового заходу держаного нагляду, у розділі особливі відмітки зазначено: «Реконструкція літньої кухні з розширенням під літерою «Б» проведена без дозвільних документів». Згідно листа ДАБІ у Львівській області від 25.10.2019 визнано, що реконструкція літньої кухні здійснена з істотним порушенням будівельних норм, а саме: недотримано протипожежних відстаней до будівлі на суміжній земельній ділянці та недотримано відстані від реконструйованої будівлі до суміжної земельної ділянки (т.1 а.с.125-126).

Відповідно до Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (інвентаризаційна справа №б/н/2116/17), станом на 18.05.2020 по АДРЕСА_1 літня кухня під літ. Б реконструйована у 2015 році.

Відповідно до Довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна від 22.11.2018 №1023, яка видана КП Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі технічної інвентаризації станом на 13.11.2018 реконструкція літньої кухні з розширенням під літерою «Б» проведена без дозвільних документів.

Перевіркою дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на земельній ділянці встановлено, що ОСОБА_2 здійснює будівельні роботи з реконструкції існуючої господарської будівлі (на час перевірки влаштована одноповерхова будівля із горищем з шлакоблоків покрита шифером) без проектної документації (будівельного паспорта) та права на виконання будівельних робіт (поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт), а також з істотним порушенням будівельних норм, а саме відстань до межі будинковолодіння гр. ОСОБА_1 в с.Осталовичі Перемишлянського р-ну становить 0,6 м, тобто не відступлено 1 м, від межі земельної ділянки для обслуговування будівлі, недотримання протипожежних відстаней до будівлі на суміжній земельній ділянці 2,1 м (невідповідність таблиці 15.2).

Відповідно до Листа Золочівського МБТl за вих. 858 від 17.12.2020, наданим на запит ОСОБА_1 , ОСОБА_2 здійснено реконструкцію літньої кухні з розширенням без дозвільних документів. Фактично власником проводилася самочинна реконструкція з розширенням літньої кухні під літ. «Б». Дата проведення самочинної реконструкції господарської будівлі 2018 рік, що підтверджується Технічним паспортом (т.1 а.с.118).

Згідно з Технічним паспортом об`єкта нерухомості по АДРЕСА_1 від 18.05.2020, в розділі Характеристика зазначено рік реконструкції господарської будівлі 2018, а також і те, що дозвільні документи на самочину реконструкцію з розширенням літньої кухні під літ. «Б» власником не представлені. Також, в розділі Схема розташування будівель і споруд даного технічного паспорта стоїть штамп «Погашено можливість легалізації літньої кухні» за адресою АДРЕСА_1 , що виключає можливість її подальшого введення в експлуатацію.

Відповідно до відповіді Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 03.12.2018 за вих. №1013-6/5547-18 на звернення ОСОБА_1 від 18.10.2018 щодо законності будівництва ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 зазначено, що перевіркою з виходом на місце посадовими особами Департаменту iз залученням землевпорядника Осталовицької сільської ради виявлено факт реконструкції господарської будівлі по АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 25.10.2019 за вих. №1013-6/4930-19 на звернення ОСОБА_1 від 01.10.2019 та скарги від 03.10.2019 повідомлено, що Департаментом проведено перевірку та вжито відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю.

Факт невиконання приписів відповідачем жодним чином не заперечується, тоді як у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що до 15.01.2019 діяла Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, яка містила перелік об`єктів, які не належать до самочинного будівництва: - для одноквартирних (садибних), дачних садових будинків: улаштування….утеплення і оздоблення стін; заміна матеріалу стін…господарських будівель без збільшення розмірів фундаменту та поверхності; та ін.

Такі аргументи відповідача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки як вбачається з долучених до матеріалів справи фотодокументів, ідентичність яких відповідач не заперечує, а також з інформації Технічних паспортів, копії яких долучено до матеріалів справи, літня кухня споруджена у 1972 році та реконструйована у 2015 році, реконструкція відбулась шляхом розширення, без отримання дозвільних документів та істотним порушенням будівельних норм (недотримання відстані до межі будинковолодіння гр. ОСОБА_1 в с.Осталовичі Перемишлянського р-ну, недотримання протипожежних відстаней до будівлі на суміжній земельній ділянці).

Отже, за своєю суттю проведені відповідачем роботи є реконструкцією існуючої господарської будівлі, яка полягає у зміні геометричних розмірів об`єкту будівництва та проведена на частині земельної ділянки, призначеній для догляду за будинками, здійснення поточного ремонту, протипожених розривів, а тому, проведення таких робіт можливе виключно з дотриманням вимог чинних ДБН у сфері будівництва та за наявності дозвільних документів.

Вказане у своїй сукупності на переконання суду апеляційної інстанції вказує, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого Цивільний кодекс України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову.

Для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідачка здійснила самочинне будівництво об`єкта, перебудова якого є неможливою з підстав, наведених вище, та невиконання нею припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протягом встановленого органом державного архітектурно-будівельного контролю строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, зважаючи на те, що відповідачка здійснила реконструкцію без документів, що дають право на таку, не виконала вимог зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення, у встановлений ним строк, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо підставності та правомірності звернення суб`єкта владних повноважень з цим позовом до суду та наявність підстав для задоволення такого.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі №380/5182/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок здійснити знесення самовільного збудованої одноповерхової будівлі із горищем з шлакоблоків на АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 13.12.2021 згідно з ч.3 ст.321 КАС України