Справа № 640/29158/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року м. Київ №640/29158/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у місті Києві
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), в якому просить суд стягнути кошти платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) на суму податкового боргу у розмірі 40 134,26 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2021 відкрито провадження у справі (суддя Патратій О.В).

На підставі розпорядження керівника апарату суду №735 від 01.04.2021, відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2021 року, справу розподілено для розгляду судді Вєкуа Н.Г.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 40 134,26 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.04.2021 справу №640/29158/20 прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд в спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі на подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвала про прийняття справи до провадження була направлена на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в адміністративному позові.

У строк, встановлений частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач відзиву на позов не подав.

За таких обставин розгляд і вирішення справи суд здійснює на підставі лише наявних матеріалів справи.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби та є платником податків за основним місцем обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, платником податків було подано податкову декларацію з єдиного податку з фізичних осіб за 2018 рік.

01.06.2018 контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ф» №105445-17, яка скерована на адресу відповідача.

З огляду на те, що відповідачем не сплачуються зобов`язання, визначені контролюючим органом та нарахована пеня, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Судом встановлено, що податковий борг, заявлений до стягнення в межах даної адміністративної справи виник у відповідача на підставі самостійно поданої платником податків податкової звітності.

Статтею 59.1 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом було вжито заходів, передбачених статтею 59 ПК України, а саме, направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 01.06.2018 №105445-17 за адресою місця реєстрації, однак поштовий конверт повернувся до позивача із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Суд звертає увагу, що податкова вимога форми «Ф» від 01.06.2018 №105445-17 скерована за місцем реєстрації відповідача, а тому вважається належним чином врученою, з урахуванням положень ПК України.

Положеннями пункту 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

В пункті 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Приймаючи до уваги те, що матеріали адміністративної справи не містять в собі доказів понесення позивачем судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведення експертиз, а стягнення сплаченого судового збору, з урахуванням приписів КАС України не передбачено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь Головного управління ДПС у м. Києві суми сплаченого судового збору.

Керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у місті Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) задовольнити повністю.

Стягнути на користь Головного управління ДПС у місті Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) кошти платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) на суму податкового боргу у розмірі 40 134,26 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа