Справа № 620/6246/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/6246/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності,

У С Т А Н О В И В:

Керівник Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області щодо нарахування та виплати випускнику Носелівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Височанської сільської ради Чернігівської області ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»;

- зобов`язати Височанську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області нарахувати одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», та виплатити ОСОБА_1 кошти в сумі 13 308 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що неналежне виконання відповідачем делегованих державою функцій суперечить принципам верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності та, як наслідок, реалізації державних гарантій захисту прав і свобод дітей, у тому числі соціально вразливих категорій.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому заперечував щодо позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні з огляду на таке. ОСОБА_1 на час випуску з Носелівської ЗОШ І-ІІІ ст. знаходився не на повному державному забезпеченні, а на утриманні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до норм чинного законодавства Височанська сільська рада не мала права виплачувати випускнику Носелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 , дитині позбавленій батьківського піклування, який перебував і перебуває на утриманні в дитячому будинку сімейного типу, допомогу зазначену в ч. 7 ст. 8 Закону № 2342-IV. В інакшому випадку дана виплата розцінювалася б, як не цільове використання коштів.

Керівник Ніжинської окружної прокуратури подав відповідь на відзив, в якій заперечував щодо доводів відповідача та вказав, що виплата одноразової грошової допомоги не залежить від того чи перебував випускник цієї категорії осіб на повному державному забезпеченні в закладі освіти (навчальному закладі). Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону № 2342-IV державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Статтею 1 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Частиною 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок. щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямований на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» від 24.01.1995 № 20/95-ВР здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 4 Закону «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» та п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини (ПКМУ від 24.09.2008 № 866) на служби у справах дітей покладається безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Служба у справах дітей бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів, зокрема стосовно соціального захисту дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб із їх числа.

Так, на первинному обліку ОСОБА_1 перебував у Службі у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації.

Основними завданнями служби згідно п. 3 Положення про службу у справах дітей Корюківської РДА, затвердженого розпорядженням голови Корюківської РДА від 26.07.2019 № 165, є реалізація на території району державної політики з питань соціального захисту дітей, запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності, вчиненню дітьми правопорушень; координація зусиль місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності у вирішенні питань соціального захисту дітей.

Служба відповідно до покладених на неї завдань забезпечує у межах своїх повноважень здійснення контролю за додержанням законодавства щодо соціального захисту дітей і запобігання вчиненню ними правопорушень (п.п. 5 п. 4 Положення).

У разі необхідності служба має право представляти інтереси дітей у судах, брати участь у розгляді судами справ щодо дітей і захисту їх прав та інтересів, (п.п. 11 п. 5 Положення).

Таким чином, органом, який уповноважений здійснювати заходи щодо реалізації державної політики з питань соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є Служба у справах дітей Корюківської РДА.

Ніжинською окружною прокуратурою встановлено, що Службою у справах дітей Корюківської РДА повноваження щодо захисту інтересів соціально незахищеної категорії дітей, а саме дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, здійснюються неналежним чином. Як наслідок, заяви до суду в інтересах указаної вище категорії дітей про нарахування та виплату коштів одноразової допомоги не подавались, що в свою чергу вказує на неналежний захист інтересів держави у цій сфері, а також порушених прав таких дітей.

Зокрема, на запит прокурора щодо стану дотримання прав дітей цієї категорії служба у справах дітей Корюківської РДА листом від 30.04.2021 № 10-18/217 повідомила, що у 2020 році ОСОБА_1 , дитина, позбавлена батьківського піклування, став випускником загальноосвітнього навчального закладу району. Нарахування та виплата грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», зазначеній дитині не проводилась. Вважає, що вказана допомога повинна виплачуватися при працевлаштуванні осіб цієї категорії після закінчення навчання.

Отримавши відповідну інформацію, службою у справах дітей Корюківської РДА не вжито належних заходів щодо захисту інтересів держави, зокрема, не направлено відповідну позовну заяву до суду, не скеровано листи щодо усунення порушень Височанській сільській раді, що свідчить про порушення інтересів держави у сфері соціального захисту та охорони дитинства в частині забезпечення належного захисту гарантованих державою прав дітей, а також неналежний захист цих інтересів органом державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Крім того, обов`язок Служби у справах дітей Корюківської РДА щодо захисту інтересів дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є безумовним та не залежить від наявності звернень про не виплату грошової допомоги.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, виховання в сімейному оточенні, встановлює основні засади державної політики у цій сфері, шо ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, є Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ (Преамбула Закону).

Згідно з ст. ст. 5, 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують, зокрема, проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері; вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей.

Відповідно до ст. 25 цього Закону діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (ст. ст. 7, 12) визначено, що органи державної влади відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують вирішення питань щодо захисту особистих, житлових і майнових прав та інтересів дітей та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Безпосереднє ведення справ, координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Згідно наданої Височанською сільською радою інформації від 05.05.2021 № 496 11 клас Носелівської ЗОНІ І-ІІІ ступенів Височанської сільської ради Чернігівської області у 2020 році закінчив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та продовжив своє навчання шляхом вступу до відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний коледж».

До листа від 30.04.2021 № 10-18/217 Службою у справах дітей Корюківської райдержадміністрації надано документи на підтвердження наявності статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, у ОСОБА_1 .

Однак, ОСОБА_1 після закінчення навчального закладу Височанською сільською радою не виплачено одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Вважаючи, що Височанською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області не виконано вимог ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 № 2342-IV щодо нарахування та виплати випускникам навчального закладу з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її житія і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (прийнята 04.11.1950, ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засуди державної політики у цій сфері, є Закон України від 26.04.2001 № 2402-111 «Про охорону дитинства».

Згідно ст. ст.5, 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують, зокрема, проведення державної політики у сфері охорони дитинства, розроблення і здійснення галузевих та регіональних програм поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, вирішення інших питань у цій сфері; вирішення питань щодо забезпечення прав дітей. встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей.

Відповідно до ст. 25 цього Закону діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Статтями 52, 53 Конституції України передбачено, що утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, молоді із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначаються Законом України від 13.01.2005 № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Закону № 2342-IV).

Згідно визначень, наведених в ст.1 Закону №2342-IV, статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування.

Таким чином, статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, надає таким особам право на отримання передбачених законодавством пільг.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист. Право на соціальний захист - це передбачені законодавством, гарантовані державою певні можливості людини отримати від держави, а також інших суб`єктів, які діють за уповноваженням або дозволом держави, на умовах і в порядку, передбаченому законодавством, а також договором, матеріальне забезпечення, матеріальну підтримку та соціальні послуги у разі настання соціальних ризиків.

Право на соціальний захист забезпечене певними юридичними обов`язками, які покладено на чітко визначених суб`єктів - відповідні державні органи праці та соціального захисту, соціальні фонди, соціальні служби, тощо. Невиконання або неналежне виконання юридичного обов`язку тягне за собою заходи державного примусу. Право на соціальний захист може бути захищене в суді.

Відповідно до ст. 4 Закону №2342 заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. Державні соціальні стандарти для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку.

Згідно ч.ч.1-3, 9 ст. 8 Закону № 2342-IV держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти. що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів. Державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання, і затверджуються відповідно до законодавства.

Згідно ч .7 ст. 8 Закону № 2342-IV передбачено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Отже, мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений ст. 8 Закону № 2342-IV, а виходячи із зазначених норм законодавства, обов`язок із виплати даній категорії дітей одноразової грошової допомоги покладено на навчальний заклад.

Виходячи із зазначених норм законодавства, обов`язок із виплати даній категорії дітей одноразової грошової допомоги покладено на Височанську сільську раду, яка є розпорядником бюджетних коштів на забезпечення діяльності Носелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, що підтверджується листом директора школи від 09.02.2020 № 122.

У той же час після закінчення навчального закладу ОСОБА_1 , який є дитиною, позбавленою батьківського піклування, не виплачено допомогу відповідно до вимог ст. 8 Закону № 2342-IV.

Причина нездійснення нарахування та виплати зазначеної вище грошової допомоги дитині, позбавленій батьківського піклування, ОСОБА_1 , як вказано у листі Височанської сільської ради від 18.01.2021 № 56, полягає в тому, що одноразова грошова допомога випускнику 2020 року Носелівської загальноосвітньої школи дитині, позбавленій батьківського піклування, ОСОБА_1 у розмірі 6 прожиткових мінімумів відповідно до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» не виплачувалась, оскільки останній не був працевлаштований, а продовжує навчання.

Разом з тим, питання виплати одноразової грошової допомоги при працевлаштуванні вказаним особам після закінчення навчального закладу врегульовано підп. 4, 5 п. 13 ПКМУ від 05.04.1994 № 226.

При цьому частина 7 статті 8 Закону України встановлює обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до надрання чинності чим Законом діють у частині, то не суперечить цьому Закону.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час виплати одноразової грошової допомоги випускнику відповідач повинен був керуватись вимогами статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а не п- 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», оскільки положення цієї Постанови суперечать вимогам вказаного Закону.

Крім того, відповідно до положень ч. 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Такі висновки узгоджуються з позицією, яка викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 10.08.2016 у справі К/800/21885/16, від 03.10.2016 № К/800/23224/16.

Відповідачем не враховано, що допомога у розмірі шести прожиткових мінімумів, передбачена ч. 7 ст. 8 Закону № 2342-1V, виплачується випускникам навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, незалежно від їх працевлаштування або продовження навчання.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону № 2342-IV державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання.

Таким чином, встановлено невиплату випускнику 2020 року Носелівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Височанської сільської ради ОСОБА_1 з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку відповідно до ст. 8 Закону № 2342-IV.

Згідно листа Височанської сільської ради від 06.05.2021 № 500 видатки на утримання Носелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів здійснюється за рахунок коштів засновника закладу - Височанської сільської ради та коштів державного бюджету (освітня субвенція державного бюджету місцевим бюджетам). Бухгалтерське обслуговування Носелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів здійснюється відділом фінансового обліку та звітності Височанської сільської ради. Відділ освіти, культури, молоді та спорту є відокремленим підрозділом сільської ради та не є розпорядником коштів. Розпорядником бюджетних коштів, які надходять з метою утримання закладів загальної середньої освіти Борзнянського району, які увійшли у склад територіальної громади, є Височанська сільська рада.

Отже, розпорядником бюджетних коштів, що надходять з метою утримання закладів загальної середньої освіти, які фінансуються з місцевого бюджету, зокрема Носелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, є безпосередньо Височанська сільська рада.

У відповідності до Статуту Носелівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Височанської сільської ради Чернігівської області, затвердженому рішенням 9 сесії VII скликання Височанської сільської ради № 2-9/VII від 15.08.2018, даний навчальний заклад може мати рахунок в установі банку, який відкрито через центральну бухгалтерію Височанської сільської ради.

Пунктом 6.2 Статуту передбачено, що майно закладу освіти перебуває у комунальній власності Височанської сільської ради.

Відповідно до п. 6.10 Статуту порядок діловодства і бухгалтерського обліку в навчальному закладі визначається законодавством та нормативно-правовими актами Міністерства освіти і науки України та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади. За рішенням засновника закладу бухгалтерський облік можна здійснювати через централізовану бухгалтерію.

Згідно листа Носелівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Височанської сільської ради від 12.05.2021 № 130 фінансово-бухгалтерське обслуговування та видатки на забезпечення діяльності навчального закладу здійснює централізована бухгалтерія Височанської сільської ради.

Отже, розпорядником бюджетних коштів, що надходять з метою утримання закладів загальної середньої освіти, які фінансуються з місцевого бюджету, зокрема Носелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, є безпосередньо Височанська сільська рада, про що також зазначено у листі сільської ради № 500 від 06.05.2021. Обов`язок щодо виплати даній категорії дітей грошової допомоги покладено на Височанську сільську раду як розпорядника бюджетних коштів підпорядкованого навчального закладу, який вони закінчили.

Нормами ч. 7 ст. 8 Закону № 2342-IV передбачено, що діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, забезпечуються одноразовою грошовою допомогою у розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років (з 1 січня 2020 року) у розмірі 2218 грн.

Відповідно до листа Служби у справах дітей Корюківської райдержадміністрації від 30.04.2021 № 10-18/217 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Виходячи з вищенаведеної норми, ОСОБА_1 мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку, тобто у сумі не менше 13 308 грн.

Згідно інформації Височанської сільської ради (лист від 05.05.2021 № 496) та служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації (лист від 30.04.2021 за № 10-18/217) дитині, позбавленій батьківського піклування, ОСОБА_1 , який у 2020 році закінчив загальноосвітній навчальний заклад (Носелівську ЗОШ І-ІІІ ступенів Височанської сільської ради), грошова допомога, передбачена ст. 8 Закону №2342-1V, у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку - не нараховувалась та не виплачувалась.

Таким чином, відповідач протиправно не нарахував та не виплатив дитині, позбавленій батьківського піклування, ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 2342-IV, у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, встановленого Законом Україну «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у сумі 13 308 грн.

А отже, неналежне виконання відповідачем делегованих державою функцій, суперечить принципам верховенства права та реалізації державних гарантій захисту прав і свобод дітей, у тому числі соціально вразливих категорій.

Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України, зокрема, і соціальна сфера. Відповідно до п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судам необхідно виходити з того, що нормативно- правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, позивач в даній справі виступає, як орган державної влади, уповноважений реагувати на порушення закону у сфері дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог законодавства з питань благоустрою, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області щодо нарахування та виплати випускнику Носелівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Височанської сільської ради Чернігівської області ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Зобов`язати Височанську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області нарахувати одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», та виплатити ОСОБА_1 кошти у сумі 13 308 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: керівник Ніжинської окружної прокуратури, вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, .

Позивач: Служба у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації, вул.Шевченка, 60,м.Корюківка,Корюківський район, Чернігівська область,15300, .

Відповідач: Височанська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області, вул.Центральна, 86,с.Високе,Борзнянський район, Чернігівська область,16412, .

Повний текст рішення суду виготовлено 13 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Заяць