Справа № 640/20750/21
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року м. Київ № 640/20750/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мамедової Ю.Т., при секретарі судового засідання Ігнатову І.Ю., за участі представників позивача Гордієнко Л.М., Грибова Д.І. та представника відповідача Норця В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (далі - позивач, АСК «Укррічфлот») до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.02.2020 p., винесеного Офісом великих платників податків Державної податкової служби.

Ухвалою суду від 26.07.2021 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/20750/21 (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.07.2021 р., залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021 р., задоволено заяву АСК «Укррічфлот» про забезпечення адміністративного позову, заборонено Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків та Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області вчиняти будь-які дії щодо прийняття, підписання та направлення податкової вимоги позивачу, а також вчиняти будь-які дії щодо погашення можливого податкового боргу АСК «Укррічфлот», що може виникнути у зв`язку з прийнятим податковим повідомленням-рішенням № від 17.02.2020 p., у тому числі здійснювати опис майна у податкову заставу, здійснювати дії по реєстрації податкової застави у відповідних державних реєстрах: Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та здійснювати інші дії, які випливають з податкової застави, а також вчиняти будь-які дії щодо погашення податкового боргу, шляхом стягнення коштів, опису та продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Ухвалою суду від 13.10.2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2021 р.

Ухвалою суду від 18.11.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам. Позивач звертав увагу суду, що підстави позову є відмінними від підстав, зазначених у позові у адміністративній справі №640/9862/20, зокрема щодо застосування ставок податку за користування земельними ділянками.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та заперечував наявність інших підстав для позову.

Суд звертає увагу, що у справі №640/9862/20 на обґрунтування своїх вимог (підстав позову) позивач посилався на те, що обчислення посадовими особами контролюючого органу податкових зобов`язань ПрАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» зі сплати орендної плати за землю відбувалося на підставі самостійно отриманих податковим органом Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які сформовані відділом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 22 травня 2019 року, 7 червня 2019 року та 10 червня 2019 року - станом на 2017 рік, станом на 1 липня 2018 року, за 2018 станом на 1 січня 2019 року та на дату формування Витягу. При цьому, контролюючий орган не перевірив чи відповідають Витяги 2019 року чинному законодавству України, а саме: в частині їх формування за минулі періоди чи на дати інші, ніж дати формування витягів, в той час як інформація у витягах відображається виключно станом на дату формування такого витягу; в частині зазначення у витягах інформації «Інформація не внесена до відомостей Державного земельного кадастру» у графі «Цільове призначення земельної ділянки» в той час, як така інформація була наявна як в договорах оренди, так і у Витягах 2016 року; в частині застосування Приміток до Додатку 1 до наказу Мінагрополітики «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» від 25 листопада 2016 року № 489 під час формування витягів, в той час як Порядок №489 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах. На переконання позивача, він здійснював розрахунок орендної плати відповідно до норм Податкового кодексу України (далі - ПК України) на підставі Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, отриманих в 2016 році. При цьому, оскільки нормативна грошова оцінка не змінювалась протягом 2016-2019 років зазначені витяги були чинними, а у позивача був відсутній обов`язок з отримання нових витягів.

У справі, що розглядається позивач, в якості підстав позову, зокрема посилається на неправильне розрахування відповідачем розміру орендної плати із застосуванням невірних ставок, необґрунтованої нормативної грошової оцінки відповідних земельних ділянок, невірного коефіцієнту функціонального використання земельних ділянок.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, у період 2005-2007 р.р. та у 2011 р. між ДП «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» та Дніпропетровською міською радою було укладено ряд договорів оренди земельних ділянок та додаткових договорів до договорів оренди земельних ділянок. Предметом кожного договору оренди є окремо визначена земельна ділянка, яка має кадастровий номер та код цільового призначення, та кожна з яких зареєстрована в Державному реєстрі земель (п. 1.1 та п. 1.2 договорів оренди).

1. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2031, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішення міської ради від 12.10.2006, №199/5 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,8728 га, що знаходиться за адресою: по вул. Набережна Заводська, 64, будівлі та споруди ділянки «Нові Кайдаки» Ленінський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :08:833:0004.

2. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2021, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №220/5, від 13.08.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,1524 га, що знаходиться за адресою: вул. Верстова, 43, причал мінеральних вантажів (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:205:0083.

3. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2011, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №170/5, від 13.02.2008 №31/28, від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,2917 га, що знаходиться за адресою: площа Десантників. 5, будівлі та споруди вантажного району (Кіровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :06:114:0035.

Згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2013 Справа № 13/5005/10437/2012 та рішення Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2016, Справа №13/5005/10437/2012, визнано укладеною Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки площею 4,2917 га, що знаходиться за адресою: площа Десантників, 5 у м.Дніпропетровську, кадастровий номер :06:114:0035, згідно якої Договір продовжено на строк до 27.02.2017. Інші умови вищевказаного Договору, не змінені цією Угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше;

4. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 18.02.2005 терміном дії до 18.02.2015, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішення міської ради від 24.12.2004 №104/23 прийняло - строкове платне користування земельну ділянку площею 9,6552 га, що знаходиться за адресою: острів Файнберга, 11, адміністративно-господарча база (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:076:0004.

5. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 29.03.2006, терміном дії до 01.01.2025, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 25.01.2006 №131/31, від 13.02.2008 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 4.7501 га, що знаходиться за адресою: вул. Амур - Гавань, 11, вантажний район (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:084:0001.

6. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 29.03.2006, терміном дії до 01.01.2025, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 25.01.2006 №131/33, від 13.02.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1095 га, що знаходиться за адресою: вул. Амур - Гавань, 11, вантажний район (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:072:0007.

7. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський гілковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 29.03.2006, терміном дії до 01.01.2025, згідно якого Дочірнє підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 25.01.2006 №131/33, від 13.02.2008 №31/28, від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,9995 га, що знаходиться за адресою: вул. Амур - Гавань, 11, вантажний район (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:088:0001.

8. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 29.03.2006, терміном дії до 01.01.2025, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот»» відповідно до рішення міської ради від 25.01.2006 №131/33, прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 7,3623 га, що знаходиться за адресою: вул. Амур - Гавань, 11, вантажний район (Амур-Нижньодніпровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :01:076:0008.

9. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2021, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №173/5, від 13.02.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1769 га, що знаходиться за адресою: пл. Десантників, 1, Річковий вокзал (Кіровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :06:114:0030.

10. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2021, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №173/5, від 13.02.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,1378 га, що знаходиться за адресою: пл. Десантників, 1, Річковий вокзал (Кіровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :06:114:0032. Цільове призначення земельної ділянки - землі річкового транспорту. Відповідно до п.4.1 Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3.

11. Між Дніпровською міською радою та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було укладено договір оренди земельної ділянки від 14.12.2006, терміном дії до 14.12.2021, згідно якого Дочірнє підприємство «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» відповідно до рішень міської ради від 12.10.2006 №173/5, від 13.02.2008 №31/28 та від 02.02.2011 №216/8 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,2738 га, що знаходиться за адресою: пл. Десантників, 1, Річковий вокзал (Кіровський район), яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за номером :06:114:0034.

Відповідно до п. 1.2 вказаних договорів оренди, код цільового призначення земельних ділянок визначено на підставі діючого на дату укладання договорів Українського класифікатора цільового використання землі, затвердженого листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 р. №14-1-7/1205 (далі - УКЦВЗ 1998) - « 1.14.5 - внутрішній водний транспорт».

20.04.2011 черговими (річними) загальними зборами акціонерів Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» було прийнято рішення про припинення дочірніх підприємств Компанії шляхом приєднання до Компанії, зокрема, Дочірнього підприємства «Дніпропетровський річковий порт» АСК «Укррічфлот». Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, АСК «Укррічфлот» є правонаступником ДП «ДРП» АСК «Укррічфлот».

Враховуючи, що орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є однією з форм плати за землю, яка, в свою чергу, є складовою податку на майно (підпункт 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України), починаючи з 2005 року ДП «Дніпропетровський річковий порт», а після підписання передавального Акту в 2012 року, АСК «Укррічфлот» є користувачем вище вказаних земельних ділянок за визначеним цільовим призначенням та платником орендної плати за вказані земельні ділянки комунальної власності.

Відповідно до п.4.1. вище вказаних Договорів оренди, річна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (гривнях), у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт індексації.

Рішенням Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», а також відповідними Рішеннями Дніпровської міської ради №8/30 від 21.02.2018 р. та №9/52 від 18.12.2019 р. про внесення змін до Рішення Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 ставка податку для категорії земель, що знаходяться у користуванні АСК «Укррічфлот» (цільове призначення земельних ділянок: землі річкового транспорту) встановлена в розмірі 2,3%.

Рішенням Дніпропетровської міської ради №4/65 від 15.07.2015 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська» (із змінами від 27.04.2016 згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради №5/7) була затверджена нормативна грошова оцінка земель м. Дніпропетровська, розроблена Державним підприємством науково-дослідного Інституту проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.Б. Білоконя, яка застосовується з 01.01.2016.

Рішення Дніпропетровської міської ради №4/65 було прийнято згідно із Законом України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 №1378-IV (в редакції, чинній станом на дату прийняття цього рішення).

Управлінням Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель», було видано позивачу витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки щодо орендованих Земельних ділянок від 2016 р. У всіх Витягах відображено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з затвердженою рішенням Дніпропетровської міської ради №4/65 нормативною грошовою оцінкою земель м. Дніпропетровська. У всіх Витягах значення коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф) дорівнює 1,00.

В період з 15.01.2020 року по 21.01.2020 року Офісом великих платників податків Державної податкової служби (також далі - Офіс ВПП ДПС) на підставі повідомлення від 11 січня 2020 року №1 та наказу від 11 січня 2020 року №21 про проведення документальної невиїзної перевірки з питань достовірності та повноти декларування орендної плати за земельні ділянки по податкових деклараціях з плати за землю, проведено документальну невиїзну перевірку платника податків АСК «Укррічфлот».

За результатом проведеної перевірки посадовими особами Офісу ВПП ДПС складено Акт про результати документальної невиїзної перевірки АСК «Укррічфлот» з питань достовірності та повноти декларування орендної плати за земельні ділянки по податкових деклараціях з плати за землю від 23.01.2020 №208/28-10-44-05/00017733 (далі - Акт перевірки).

Відповідно до п. 1 розділу 4 «Висновки» Акту перевірки, встановлено порушення АСК «Укррічфлот» пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 286.1 та п. 286.2 ст. 286, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження задекларованих показників плати за землю (орендної плати за земельні ділянки, державної або комунальної власності) по податкових деклараціях з плати за землю: від 17.02.2017 року №, від 17.02.2017 року №, від 17.02.2017 року №, від 19.02.2018 року №, від 19.02.2018 року №, від 19.02.2018 року №, від 19.02.2019 року №, від 19.02.2019 року №, від 19.02.2019 року № на загальну суму 61 445 914,95 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № від 17.02.2020 р. Офісом ВПП ДПС збільшено АСК «Укррічфлот» суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб, код платежу 18010600, на 61 445 914, 95 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 15 361 478, 74 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Підпунктом 14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.288.2., п.288.3, п.288.4, п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Відповідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України встановлено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно п. 288.1 ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Підпунктом 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України зазначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території (в редакції, чинній з 01.01.2017 р.).

Відповідно до даних додатку 4 Акту перевірки, в якому наведено нормативно-грошову оцінку землі та розмір орендної плати по земельних ділянки за даними перевірки, розмір орендної плати розрахований зі ставки 3%.

Пунктом 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно статті 286.2 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Оскільки, позивач є платником орендної плати відповідних земельних ділянок, розташованих у місті Дніпро, ще з 2005-2007 р.р., та подавав відповідні довідки (витяги) про розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок при поданні першої декларації, єдиною підставою для виникнення зобов`язання в отриманні та поданні довідки в період 2017-2019 р.р. є факт затвердження в даний період нової нормативної грошової оцінки земель м. Дніпро.

Норми законодавства України, зокрема, Закони України «Про оцінку земель», «Про землеустрій», Податковий кодекс України, регулюють порядок та визначають органи, уповноважені на проведення, розроблення та затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст. 15 Закону України «Про оцінку земель»).

Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено ст. 18 Закону України «Про оцінку земель», яка визначає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Щодо земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до ст.ст. 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (ст. 271 ПК України).

Крім того, відповідно до пп. 12.3.3 ПК України, орган місцевого самоврядування у десятиденний строк з дня затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель направляє в електронній формі до контролюючого органу інформацію про нормативну грошову оцінку земель. Контролюючі органи не пізніше 10 липня поточного року складають зведену інформацію про нормативну грошову оцінку земель. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про проведену нормативну грошову оцінку земель.

На сайті ДПС України за посиланням http://sfs.gov.ua/dovidniki--reestri--perelik/dovidniki-/325490.html розміщені показники нормативної грошової оцінки земель населених пунктів. Дані показники наведено відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої відповідними сільськими, селищними, міськими радами. Відповідно до інформації, розміщеної на сайті податкової служби, діючою на 2019 рік є оцінка, затверджена Рішенням Дніпропетровської міської ради №4/65 від 15.07.2015 року.

Отже, відповідно до норм законодавства та фактичних обставин, діючою з 01.01.2016р. і по даний час є нормативна грошова оцінка земель м. Дніпра, розроблена Державним підприємством науково-дослідного Інституту проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.Б. Білоконя та затверджена Рішенням Дніпропетровської міської ради №4/65 від 15.07.2015 р. «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська» (із змінами від 27 квітня 2016 року за рішенням міськради №5/7).

В свою чергу, прийнятий Мінагрополітики наказ «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» від 25.11.2016 р. №489 (із змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства аграрної політики та продовольства №261 від 23.05.2017, №162 від 27.03.2018, №604 від 18.12.2018 р.р.), на який посилається контролюючий орган в Акті перевірки, не передбачає жодних коригувань раніше проведених нормативних грошових оцінок земель, оскільки згідно п. 1 розділу І «Загальні положення» даного Порядку, застосовується саме до процедур нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

Тобто, зазначений наказ регулює процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, у разі проведення такої оцінки після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2017 року, не змінює та не скасовує проведені до його прийняття нормативні грошові оцінки населених пунктів, а отже, не може слугувати правовою підставою для отримання платником податків довідок (витягів) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, Додатком 1 до Порядку НГО №489, у назві якого зазначається, що він відноситься до пункту 5 розділу ІІ Порядку НГО №489, визначено Кф, які застосовуються у формулі при визначенні нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земельної ділянки земель населених пунктів. Для земельних ділянок із функціональним використанням «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд річкового транспорту» (код згідно з КВЦПЗ 2010 - 12.03) значення Кф дорівнює 1,0.

За умови не затвердження нової нормативної грошової оцінки земель уповноваженим на те органом, сам наказ Мінагрополітики не впливає ні на чинність проведеної до його прийняття нормативної грошової оцінки земель, ні на зобов`язання платника податку отримати Витяг з такої оцінки.

Правовою підставою для визначення коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки при розробленні Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська, був Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів від 27.01.2006 №18/15/21/11 (далі - Порядок №18/15/21/11). Згідно з додатком 1 таблиці 1.1 до Порядку НГО №18/15/21/11, для земель водного транспорту застосовується Кф зі значенням 1,0.

Отже, у витязі повинні застосовуватися значення Кф, які зазначені у Технічній документації з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська, затвердженої рішенням Дніпропетровської міської ради від 15 липня 2015 року №4/65, а не Порядком №489.

Суд звертає увагу, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306.

Відповідач не є суб`єктом проведення та розрахунку нормативної грошової оцінки і має право враховувати тільки ті коефіцієнти, які розраховані в затвердженій міською радою технічній документації, враховуючи при цьому оціночний квартал та зону, в яких розташована земельна ділянка та її цільове призначення згідно з даними Державного земельного кадастру. Жодних підстав для застосування будь-яких інших коефіцієнтів, не передбачених технічною документацією з нормативної грошової оцінки, відповідач не має.

Договори оренди землі, укладені між Дочірнім підприємством «Дніпропетровський річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот», правонаступником якого є АСК «Укррічфлот», та Дніпропетровською міською радою в період 2005-2007 років, а також додаткові договори щодо внесення змін до них, зареєстровані у встановленому на той час порядку, вчинено відповідні записи у Державному реєстрі земель.

Статтею 19 Земельного кодексу України визначені категорії земель. Так, відповідно до вказаної норми, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісового фонду; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Ст. 70 Земельного кодексу України визначено види земель, які належать до земель водного фонду.

Інформація по всіх орендованих АСК «Укррічфлот» земельних ділянках внесена до відомостей Державного земельного кадастру, про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. У Державному земельному кадастрі містилася наступна інформація щодо цільового призначення земельних ділянок: « 1.14.5 Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення». Саме таке цільове призначення земельних ділянок і встановлено сторонами в зазначених вище договорах оренди. Отже, як з договорів оренди земельних ділянок, так із витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, чітко вбачається, що земельні ділянки, які орендує АСК «Укррічфлот», відносяться до категорії «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення та мають код цільового призначення - 1.14.5».

Категорія земель щодо зазначених у позовній заяві земельних ділянок не змінювалася, позивач продовжував користуватися земельними ділянками відповідно до договорів оренди, розробленої та затвердженої на момент їх укладання землевпорядної документації.

З 15.02.2011 (дати набрання чинності наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. №548, яким було затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - Наказ №548, КВЦПЗ 2010), пунктом 2 цього наказу на голову Республіканського комітету по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, начальників головних управлінь Держкомзему в областях, містах Києві та Севастополі, керівників підприємств, що належать до сфери управління Держкомзему було покладено зобов`язання забезпечити використання КВЦПЗ 2010 при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель, функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру. Держгеокадастр, як правонаступник Держкомзему, та його територіальні органи зобов`язані були забезпечити використання КВЦПЗ 2010 згідно з вимогами пункту 2 Наказу №548 для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі (п.1.2 Розділу І КВЦПЗ 2010).

У свою чергу, жодних обов`язків землевласників або землекористувачів здійснити заміну кодів та найменувань видів цільового використання земельних ділянок, що містяться у відомостях Державного земельного кадастру, на коди та найменування, визначені КВЦПЗ 2010, ані Наказом №548, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом встановлено не було. Відсутність регламентованих законодавством обов`язків виключає будь-яку відповідальність землевласників або землекористувачів за неподання заяв про заміну кодів та видів цільового призначення земельних ділянок з метою приведення кодів та видів цільового призначення земельних ділянок у відповідність з КВЦПЗ 2010. Згідно з Конституцією України (частиною першої статті 19), правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ст.ст. 20, 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, яким затверджено КВЦПЗ 2010 року не скасовує (не визнає недійсним) коди цільового призначення земельних ділянок, визначених УКЦВЗ, після набрання чинності даним Наказом земельну ділянку, якій був присвоєний код цільового призначення згідно УКЦВЗ 1998 року, не можна вважати такою, щодо якої відсутній код цільового призначення в Державному земельному кадастрі.

Отже, єдиним документом, який підтверджує наявність відомостей про земельні ділянки, в тому числі документ, в якому зазначається цільове призначення земельної ділянки, є Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який не може спростовуватися іншими документами.

Крім того, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» чітко встановлено, що у разі, якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у реєстрі, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Згідно зі ст. 11 цього Закону, відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Зміна вимог державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали державним стандартам, нормам та правилам, технічним регламентам.

Відповідно до п.п. «б» п.2 ст. 21 Закону України «Про державний земельний кадастр», відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Таким чином, жодним нормативним актом не передбачено скасування, оновлення та/або обов`язок користувачів (орендаторів) земельних ділянок заміни кодів цільового використання землі, внесених до Державного земельного кадастру, згідно з УКЦВЗ 1998, а навпаки, встановлено правила перенесення даних в автоматизованому порядку, без подання заяви про це власниками, користувачами, з визначенням відомостей про об`єкти відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів, зміна яких не є підставою для уточнення таких відомостей.

Отже, обчислення позивачем податкових зобов`язань зі сплати орендної плати за землю за період, що перевірявся, на підставі отриманих в 2016 році Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, затвердженої Рішенням Дніпропетровської міської ради №4/65 від 15.07.2015 року, яке є чинним на дату проведення перевірки, та застосування до такої оцінки кумулятивної величини коефіцієнта індексації, розрахованої від дати затвердження оцінки відповідає умовам вище вказаних договорів оренди та вимогам законодавства і є правомірним.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно даних додатку 4 Акту перевірки, в якому наведено нормативно-грошову оцінку землі та розмір орендної плати по земельних ділянки, обчислення посадовими особами контролюючого органу податкових зобов`язань АСК «Укррічфлот» зі сплати орендної плати за землю відбувалося на підставі Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які сформовані відділом у м. Дніпро ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області 22.05.2019 р., 07.06.2019 та 10.06.2019 станом на 2017 рік, станом на 01.07.2018 р., за 2018 станом на 01.01.2019 р. та на дату формування Витягу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За умови відсутності законодавчо встановленої вимоги щодо заміни кодів цільового призначення, відсутності встановленого законодавством обов`язку землевласника та землекористувача (орендаря), порядку та строків здійснення заміни тощо, відсутні правові підстави для застосування до земельних ділянок, які орендуються позивачем, Кф із значенням « 2» або « 3», а в діях відповідача вбачається порушення ст. 19 Конституції України.

Окрім того, як зазначив позивач у своєму позові, 18.08.2020 АСК «Укррічфлот» отримало лист Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №18-4-0.1-5365/2-20 від 10.08.2020, яким АСК «Укррічфлот» повідомлено про те, що витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а саме: від 22.05.2019 №2005-3871, №2005-3870, №2005-3689, №2005-3069, №2005-3713, №2005-3714, №2005-3715, №2005-3698, №2005-3699, №2005-3700, №2005-3688, №2005-3710, №2005-3711, №2005-3712, №2005-3680, №2005-3617, №2005-3716, №2005-3677, №2005-3683, №2005-3695, №2005-3697, №2005-3696, №2005-3682, №2005-3701, №2005-3702, №2005-3703, №2005-3877, №2005-3866, №2005-3867, №2005-3868; від 10.06.2019 №1000-1226; від 07.06.2019 №2005-3695; від 20.08.2019 №1508-5275, №1508-5276; від 21.08.2019 №1508-5278, №1508-5279, на підставі яких податковим органом було донараховане податкове зобов`язання АСК «Укррічфлот», було визнано недійсними.

Отже, суд погоджується з твердженнями позивача, що дії відповідача, під час проведення перевірки та фіксування її результатів, не відповідають принципам податкового законодавства України, встановленими ст. 4 ПК України, зокрема:

- пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, яким встановлена презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За умови відсутності жодної норми законодавства, яка б зобов`язувала платника податку отримувати новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки після прийняття Мінагрополітики наказу №489, розрахунок податкових зобов`язань, здійснений платником податку на підставі Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, отриманих в 2016 році, є правомірним, що додатково підтверджується принципом правомірності рішень платника податку.

- пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 ПК України, яким передбачена соціальна справедливість - установлення податків та зборів відповідно до платоспроможності платників податків;

Здійснення розрахунку розміру орендної плати виходячи зі ставки 3%, враховуючи що Рішенням Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста», а також відповідними Рішеннями Дніпровської міської ради №8/30 від 21.02.2018 р. та №9/52 від 18.12.2019 р. про внесення змін до Рішення Дніпровської міської ради №13/27 від 06.12.2017 ставка податку для категорії земель, що знаходяться у користуванні АСК «Укррічфлот» встановлена в розмірі 2,3%, є порушенням принципу соціальної справедливості.

Необґрунтоване застосування відповідачем до нормативної грошової оцінки земель, орендарем яких є платник податку, коефіцієнту, встановленого наказом Мінагрополітики №489 із значенням « 2,0» та із значенням « 3,0» (з урахуванням змін внесених наказом Мінагрополітики від 27.03.2018 №162), який збільшує нормативну грошову оцінку землі, а отже й базу оподаткування 2 та 3 рази відповідно, є також порушенням принципу соціальної справедливості.

- пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України, яким встановлена стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Застосування відповідачем до нормативної грошової оцінки земель, орендарем яких є платник податку, коефіцієнту, встановленого наказом Мінагрополітики №489 із значенням « 2,0» та із значенням « 3,0» (з урахуванням змін внесених наказом Мінагрополітики від 27.03.2018 №162), який збільшує нормативну грошову оцінку землі, а отже й базу оподаткування 2 та 3 рази відповідно, прийнятих без дотримання встановленого податковим законодавством строку, є порушенням принципу стабільності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Гаши проти Хорватії (рішення Європейського суду від 13.12.2007 року, заява №32457/05, пункт 40), «Радчиков проти Росії» (рішення Європейського суду від 24.05.2007 року, заява №65582/01, пункт 50) відмічає, що помилки та недоліки у роботі органів державної влади повинні працювати на користь потерпілих від них осіб. Іншими словами, ризик допущення помилки органом державної влади має нести такий орган, і вказані помилки не повинні виправлятись за рахунок потерпілої зацікавленої особи.

Таким чином, Європейський суд зазначив, що особи ні при яких обставинах не повинні мати негативні наслідки за упущення та помилки представників державної влади.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення призвело до втручання в право на повагу до майна позивача, яким є грошові кошти, очікувані від діяльності.

З тексту статті 1 Протоколу №1 випливає, що втручання в право на повагу до майна допустимо тільки у випадках (на умовах), передбачених законом. Інтерпретуючи ці положення, Європейський Суд вказував, що будь-яка вимога Конвенції та Протоколів до неї, що полягає в необхідності дотримання національного закону, передбачає не тільки необхідність існування цього закону, але і передбачуваність його застосування, що повинно захищати особу від свавілля з боку національної влади (рішення Європейського суду у справах «Аманн проти Швейцарії», заява №27798/95, пункт 50, та «Реквеньї проти Угорщини», заява №25390/94, пункт 59).

Відповідно до статті 1 Конвенції, кожна Держава-учасниця «визнає для всіх в межах [своєї] юрисдикції права та обов`язки, визначені (…) Конвенцією». Це зобов`язання гарантувати ефективне використання прав, визначених цим договором, може створювати для держави позитивні зобов`язання (рішення у справі «Х та У проти Нідерландів» від 26 березня 1985 року, пункти 22-23). У подібному випадку держава не може обмежуватися пасивною роллю та «не можна проводити розмежування між діями та бездіяльністю» (рішення Європейського суду у справі «Ейрі проти Ірландії» від 9 жовтня 1979 року, пункт 25).

У своїй прецедентній практиці Європейський суд зауважив, що для того щоб відповідати Конвенції, захід органів державної влади повинен бути законним і спрямованим на досягнення справедливого балансу між інтересами суспільства та інтересами особи (постанова Європейського Суду по справі «Стреч проти Сполученого Королівства», пункт 36).

Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (рішення Європейського суду у справі «Ентрік проти Франції» від 22 вересня 1994 року, пункт 42).

Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (постанова Великої Палати Європейського суду у справі «Ятрідіс проти Греції», заява №31107/96, пункт 58). Поняття «закон», визначене в статті 1 Першого протоколу до Конвенції має розумітися в межах тієї самої концепції, що міститься в інших положеннях Конвенції (рішення у справі «Шпачекs.r.o.» проти Чеської Республіки», заява №26449/95, пункт 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (постанова Великої Палати Європейського суду у справі у справі «Бейелер проти Італії», заява №33202/96, пункт 109).

Тобто, у своїй прецедентній практиці Європейський суд визначає, що вислів «передбачений законом» містить вимогу щодо якості такого закону (постанова Європейського Суду у справі «Корецький та інші проти України», від 3 квітня 3008 року, заява №40269/02 пункт 46).

Отже, виходячи із меж заявлених позовних вимог, зважаючи на вище викладені норми та з`ясовані обставини, зокрема, на невірне обчислення відповідачем розміру орендної плати за користування вище вказаними земельними ділянками, із безпідставним визначенням відповідачем коефіцієнту функціонального використання Кф 2, а з 17.08.2018 р., - 3 та необґрунтованої нормативної грошової оцінки відповідних земельних ділянок, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідачем прийняте протиправно, а тому, як наслідок, воно підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем не доведено правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Позивачем доведено правомірність обчислення ним орендної плати за користування вказаними земельними ділянками за період, що перевірявся.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 22700,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Електриків, 8; ) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.02.2020 p., прийняте Офісом великих платників податків Державної податкової служби.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» сплачений ним судовий збір у розмірі 22700,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Мамедова

Рішення у повному обсязі складено 10.12.2021 р.