Справа № 461/9364/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 461/9364/20 пров. № А/857/20253/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2021 року (головуючий суддя Мисько Х.М., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання незаконними дій та скасувати постанови про порушення митних правил №1233/20900/20 від 28.07.2020 та закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2021 року позов задоволено. Постанову у справі про порушення митних правил №1233/20900/20 від 28.07.2020 скасовано, провадження по справі закрито у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати таке та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що на підставі поданого гр. ОСОБА_1 ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання від 21.02.2020 №464/7.4-28-10-02/36 товари було розміщено на складі організації-отримувача гуманітарної допомоги та встановлено строк тимчасового зберігання, а саме до 21.05.2020.

Зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 204 МК України гр. ОСОБА_1 було подано заяву № 43-Л від 18.05.2020 (вх. Галицької митниці Держмитслужби від 21.05.2020 №18956/14) щодо продовження строку перебування вантажу за ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги від 21.02.2020 №464/7.4-28-10-02/36 товари: одяг бувший у вжитку, дитячі іграшки б/в, постіль б/в, білизна нижня б/в, загального вагою 17676,00 кг., вартістю 1944,36 євро на строк до 20.06.2020 (Причина продовження - потреба в отриманні дозвільних документів для митного оформлення вантажу, а саме визнання вантажу гуманітарним у міністерстві соціальної політики України).

Відповідно до інформації, наявної у ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання від 21.02.2020 №464/7.4-28-10-02/36 товари: одяг бувший у вжитку, дитячі іграшки б/в, постіль б/в, білизна нижня б/в, загальною вагою 17676,00 кг., вартістю 1944,36 євро, гр. ОСОБА_1 ознайомлена зі змістами статей Митного кодексу України, зокрема ст. ст. 201- 203, 437-441, 468-485, про що свідчать її особистий підпис.

У відповідності до ч. 1 ст. 201 МК України товари з моменту пред`явлення їх митному органу до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Тимчасове зберігання товарів під митним контролем здійснюється на складах тимчасового зберігання.

Частиною 2 статті 201 МК України визначено, що товари гуманітарної допомоги для їх тимчасового зберігання з дозволу відповідного митного органу можуть розміщуватися на складах організацій - отримувачів гуманітарної допомоги. При цьому керівник організації - отримувача гуманітарної допомоги забезпечує ведення обліку товарів, що розміщуються на складі цієї організації та випускаються з нього, в порядку, передбаченому для складів тимчасового зберігання, та щоквартальне подання митному органу звіту про рух товарів на складі за формою, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митний орган має право вимагати подання позачергового звіту.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 МК України загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів.

Згідно з ч. 4 ст. 204 МК України до закінчення строків зберігання, зазначених у частинах першій - третій цієї статті, товари, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, повинні бути: 1) задекларовані власником або уповноваженою ним особою до відповідного митного режиму; або 2) передані власником або уповноваженою ним особою, утримувачем складу тимчасового зберігання, митного складу, організацією - отримувачем гуманітарної допомоги відповідному митному органу для зберігання та/або розпорядження відповідно до цього Кодексу; або 3) відправлені під митним контролем до інших митних органів для їх подальшого митного оформлення; або 4) вивезені за межі митної території У країни.

Покликається на те, що станом на 28.07.2020 дій, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України гр. ОСОБА_1 не вчинено. Причиною невжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України гр. ОСОБА_1 зазначила потребу в отриманні дозвільних документів для митного оформлення вантажу, а також обмежувальні заходи запроваджені в державі у зв`язку з карантином.

Згідно положень от. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати» №671/97-ВР від 02.12.1997 встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Звертає увагу суду, що сертифікат ТПП про засвідчення неможливості вжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України саме через карантинні обмеження гр. ОСОБА_1 також не надано.

Таким чином, гр. ОСОБА_2 не вжила заходи, передбачені ч. 4 ст. 204 МК України, щодо товарів одяг бувший у вжитку, дитячі іграшки б/в, постіль б/в, білизна нижня б/в, загальною вагою 17676,00 кг., вартістю 1944,36 євро, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі організації-отримувача гуманітарної допомоги закінчився.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Держмитслужби України, гр. ОСОБА_1 протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Покликається на те, що у позові адвокат Приступа Л.Л. в інтересах ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що 06.07.2020 працівниками Галицької митниці Держмитслужби відносно гр. ОСОБА_1 було винесено протокол про порушення митних правил №1233/20900/20. За наслідками вказаного протоколу митним органом було винесено відповідну постанову про порушення митних правил. Представник позивача зазначає, що з вищезазначеною постановою митниці позивач не була ознайомлена, оскільки така постанова їй не вручалася та не була надіслана засобами поштового зв`язку. Про існування стягнення, позивач довідалась лише з інформації наданої Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові.

Дана обставина не відповідає дійсності, оскільки в протоколі про порушення митних правил № 1233/20900/20 від 06.07.2020 було зазначено час та дату розгляду справи у графі «Примірник протоколу отримав: 06.07.2020» проставлено особистий підпис гр. ОСОБА_1 . Однак, на розгляд вищевказаної справи гр. ОСОБА_1 або її представник не прибули, а постанову у справі належним чином було направлено Укрпоштою (з повідомленням про вручення). Вказане повідомлення повернулись на митницю з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

Закриття провадження у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення Галицький районний суд мотивує тим, що гр. ОСОБА_1 , звернулася до Львівської торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) які унеможливили виконання обов`язків (зобов`язань) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за законодавчими та іншими нормативними актами України.

Зазначає, що судом встановлено, що сертифікатом № 4600-20-1439 від 17.08.2020, Львівської торгово-промислової палати, засвідчено форс-мажорні обставини, які унеможливили вчасне вивезення товару з митного складу тимчасового зберігання.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позивачем вжито усі передбачені ч.4 ст.204 МК України заходи щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації-отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився і підтвердив наявність форс-мажорних обставин та причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і невиконанням зобов`язань.

Львівська митниця Держмитслужби вважає, що постанова Галицького районного суду м. Львова у справі № № 461/9364/20 в даному випадку є необгрунтованою, що призвело до неправильного вирішення даної справи, оскільки, на момент винесення постанови Галицькою митницею Держмитслужби у справі про порушення митних правил № 1233/20900/20 від 28.07.2020 дій, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України гр. ОСОБА_1 не вчинено. Причиною невжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України гр. ОСОБА_1 зазначила потребу в отриманні дозвільних документів для митного оформлення вантажу, а також обмежувальні заходи запроваджені в державі у зв`язку з карантином.

Згідно положень ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати» №б7і/97-ВР від 02.12.1997 року встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Сертифікат ТПП про засвідчення неможливості вжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України саме через карантинні обмеження гр. ОСОБА_1 не надано. Даний сертифікат було отримано лише 17.08.2020.

З урахуванням викладеного вважає, що гр. ОСОБА_1 не вжила заходи, передбачені ч. 4 ст. 204 МК України, щодо товарів: одяг бувший у вжитку, дитячі іграшки б/в, постіль б/в, білизна нижня б/в, загальною вагою 17676,00 кг., вартістю 1944,36 євро, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі організації-отримувача гуманітарної допомоги закінчився.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.07.2020 року головним державним інспектором ВМО №2 м/п «Городок» Галицької митниці Держмитслужби відносно ОСОБА_1 винесено протокол про порушення митних правил №1233/20900/20.

За наслідками розгляду вказаного протоколу, митним органом було винесено постанову про порушення ОСОБА_1 митних правил.

Розглядаючи спір, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до вимог ч.1 ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ч.1 ст.466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із приписами ч.1 ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ч.1, 2 ст.530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.

Згідно приписів ч.1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Як встановлено судом, з вищезазначеною постановою митниці позивач ознайомлена не була, оскільки копія такої їй не вручалася та не була надіслана засобами поштового зв`язку. Про існування стягнення за постановою, позивач довідалась лише з інформації наданої Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові, після того, як державним виконавцем було накладено арешти на рахунки позивача на підставі виконавчого провадження №629000776.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.14-1 закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

У лютому 2020 року юридичною особою, що зареєстрована в Республіці Польща - BARA Sp. z.o.o. подаровано Благодійній організації «Фонд допомоги постраждалим від бойових дій, інвалідам, ветеранам АТО», як гуманітарну допомогу некомерційний вантаж, а саме вживані речі: постіль, верхній одяг, нижню білизну, шапки, одяг нижній, взуття, книги, що підтверджується зокрема Документом про дарування від 05.02.2020.

Після того, як вищевказаний вантаж прибув з території Республіки Польща на територію України, такий 21.02.2020 було розміщено на митному складі тимчасового зберігання у порядку ст.202 Митного кодексу України, на період часу, що був необхідний громадській організації для отримання у Міністерстві соціальної політики України дозвільних документів для визнання вантажу гуманітарним у поряду ст. 4, 5 Закону України «Про гуманітарну допомогу».

Через встановлення Кабінетом Міністрів України карантину та запровадження посилених протиепідеміологічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Благодійна організація «Фонд допомоги постраждалим від бойових дій, інвалідам, ветеранам АТО» фізично не мала змоги вчасно надати Мінсоцполітики усі необхідні документи. У зв`язку з наведеним, ввезений на територію України товар, який було розміщено на митному складі тимчасового зберігання, продовжував перебувати на складі митниці.

Відтак, Благодійною організацією «Фонд допомоги постраждалим від бойових дій, інвалідам, ветеранам АТО» 18.05.2020 було подано на адресу митниці лист із проханням продовжити термін зберігання товару.

15.07.2020, вищевказаний вантаж було визнано гуманітарним, що підтверджується Наказом Мінсоцполітики №488 від 15.07.2020 та додатком до такого.

З урахуванням того, що Благодійна організація «Фонд допомоги постраждалим від бойових дій, інвалідам, ветеранам АТО» є некомерційною (неприбутковою) організацією, відповідних коштів не мала, то здійснити розмитнення вантажу власними силами не мала змоги.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 , як керівник Благодійної організації «Фонд допомоги постраждалим від бойових дій, інвалідам, ветеранам АТО», звернулася до Львівської торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) які унеможливили виконання обов`язків (зобов`язань) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за законодавчими та іншими нормативними актами України.

Сертифікатом № 4600-20-1439 від 17.08.2020 Львівської торгово-промислової палати, засвідчено форс-мажорні обставини, які унеможливили вчасне вивезення товару з митного складу тимчасового зберігання.

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку, що позивачем вжито усі передбачені ч.4 ст.204 МК України заходи щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації-отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився і підтвердив наявність форс-мажорних обставин та причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і невиконанням зобов`язань.

Відтак, вірним є висновок суду, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення, а також із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п.3 ч.1 ст.8 МК України.

В порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, відповідачем в ході розгляду даної справи не представлено достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, доводи позивача не спростовано, а відтак прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд вважає необґрунтованим.

Наведені обставини відповідно до ст.531 МК України, є підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому вимоги позивача слід задовольнити, оскаржувану постанову необхідно скасувати.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов є обґрунтований і доведений, та підлягає задоволенню.

Разом з тим, предметом позову у даній справі є постанова Галицької митниці Держмитслужби про порушення митних правил №1233/20900/20 від 28.07.2020, однак такої не було в матеріалах справи під час розгляду справи судом першої інстанції.

Копія зазначеної постанови надана апеляційному суду Галицькою митницею Держмитслужби на виконання його запиту від 09 грудня 2021 року № 461/9364/20/01-17/72878/21.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянувши справу без постанови Галицької митниці Держмитслужби про порушення митних правил №1233/20900/20 від 28.07.2020 неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та грубо порушив норми процесуального права.

Крім того, частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2020 року становив 2102 грн.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 420 грн 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, проте наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 243, ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 3 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2021 року по справі № 461/9364/20 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Галицької митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил №1233/20900/20 від 28 липня 2020 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби () на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін