Справа № 640/9030/21
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9030/21 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Михайлової Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "ДОЛИНА ПЛЮС" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Сільськогосподарський виробничий кооператив «ДОЛИНА ПЛЮС» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом від 18 березня 2021 року №10474/6/10-36-18-11 щодо не підтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік;

- визнати протиправними дії відповідача щодо анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи;

- зобов`язати відповідача поновити позивача у реєстрації платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік шляхом відображення в Реєстрі платників єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно статей 291, 298, 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках.

Крім того позивач зазначив, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної виїзної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податку не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, тобто бути платником єдиного податку четвертої групи за критеріями, визначеними у пункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України.

Водночас, ГУ ДПС у Київській області не здійснювало процедури анулювання реєстрації СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» платника єдиного податку четвертої групи, оскільки у листі від 18 березня 2021 року №10474/6/10-36-18-11 не вказано про прийняття такого рішення, а в особистому кабінеті платника таке рішення відсутнє і на адресу позивача не надходило. Також, виїзна документальна перевірка СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» не проводилась і рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку четвертої групи не приймалось.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Крім того, Головним управлінням ДПС у Київській області заявлено клопотання про здійснення процесуального правонаступництва відповідача у справі.

Відповідно до частини першої статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 № 893 (далі - Постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком (у тому числі Головне управління ДПС у Київській області).

Пунктом 2 Постанови № 893 установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом Державної податкової служби України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 № 529 утворені як відокремлені підрозділи Державної податкової служби України територіальні органи згідно з переліком (додаток до цього наказу), серед яких Головне управління ДПС у Київській області.

Наказом Державної податкової служби України «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» від 24.12.2020 №755 розпочато з 1 січня 2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 Постанови №893.

Враховуючи викладене, колегія суддів допускає процесуальну заміну відповідача відповідно до частини 1 статті 52 КАС України з Головного управління ДПС у Київській області () на Головне управління ДПС у Київській області ().

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» зареєстроване у якості юридичної особи та здійснює діяльність у сфері вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно довідки ГУ ДПС від 17 березня 2020 року №9794/10/10-36-55-04 позивач відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України у 2020 році є платником єдиного податку четвертої групи.

Позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік та відомість про наявність земельних ділянок. Згідно з квитанціями №2 податкова декларація та розрахунок доставлені до ГУ ДПС (Обухівський район) та прийняті пакети 09 лютого 2021 року.

18 березня 2021 року ГУ ДПС у Київській області листом №10474/6/10-36-18-11 повідомило позивача, що СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» не може бути платником єдиного податку четвертої групи через наявність податкового боргу станом на 01.01.2021 року.

Крім того, позивача повідомлено, що поданим податковим деклараціям платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік з додатками присвоєно статус «Історія подання», тобто зазначені вище декларації - не визнані як податкова звітність.

Вважаючи вищевказані дії і рішення ГУ ДПС у Київській області протиправними, прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач не довів правомірність своїх дій та оскаржуваного рішення, оскільки, виїзна документальна перевірка СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» не здійснювалась, а рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку четвертої групи у встановленому Податковим кодексом України порядку не приймалось.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначаються Податковим кодексом України.

Згідно пункту 291.2 статі 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статі 291 Податкового кодексу України передбачено, що юридична особа може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 4 пункту 291.3 статі 291 Податкового кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, можуть мати четверту групу платника єдиного податку: юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до вимог підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно пункту 299.2 статті 299 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до вимог пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, у разі якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків або якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу другого пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.51 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Таким чином, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках.

В свою чергу, способом реалізації владних управлінських функцій у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Водночас, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної виїзної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, тобто бути платником єдиного податку четвертої групи за критеріями, визначеними у підпункті 4 пункту 291.4. статті 291 Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи ГУ ДПС фактично анулювало реєстрацію СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» платником єдиного податку четвертої групи на підставі підпункту 291.51.3пункту 291.51 статті 291 Податкового кодексу України, у зв`язку із тим, що в ІКПП по податку на додану вартість рахується податковий борг.

Однак, вказані обставини не є підставою для анулювання реєстрації платником єдиного податку, вичерпний перелік яких визначений у пункті 299.10 статті 299 Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції встановлено, що виїзна документальна перевірка СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» не здійснювалась, а рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку четвертої групи у встановленому Податковим кодексом України порядку не приймалось.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, представник відповідача підтвердив, що ГУ ДПС у Київській області не здійснювало виїзної документальної перевірки СВК «ДОЛИНА ПЛЮС».

Також, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» податкового боргу, та відповідачем не зазначено інших підстав, за яких позивач не може бути платником єдиного податку четвертої групи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач анулював реєстрацію СВК «ДОЛИНА ПЛЮС», як платника єдиного податку четвертої групи за відсутністю законних підстав, з порушенням установленого порядку та не у спосіб, передбачений законом.

Таким чином, дії ГУ ДПС щодо анулювання реєстрації СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» платником єдиного податку четвертої групи є протиправними.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасувати рішення, оформленого листом від 18 березня 2021 року №10474/6/10-36-18-11 щодо не підтвердження СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року відповідну податкову звітність, зокрема звітну податкову декларацію з податку на поточний рік, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, відомості (довідку) про наявність земельних ділянок.

Судом першої інстанції встановлено, що СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» подало до ГУ ДПС до 20 лютого поточного року податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік та відомість про наявність земельних ділянок.

Згідно з квитанціями №2 податкова декларація та розрахунок доставлені до ГУ ДПС (Обухівський район) та прийняті пакети 09 лютого 2021 року.

В свою чергу ГУ ДПС у Київській області будь-яких зауважень на комплектність чи повноту поданої податкової звітності СВК «ДОЛИНА ПЛЮС» не зазначило, однак листом від 18 березня 2021 року №10474/6/10-36-18-11 повідомило, що поданим податковим деклараціям платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік з додатками присвоєно статус «Історія подання» та вони не визнані як податкова звітність.

Таким чином, відповідач, не підтвердив позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік у зв`язку із тим, що у ІКПП рахується податковий борг.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що наявність податкового боргу не є підставою для не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Крім того, слід зазначити, що відповідач не надав доказів наявності у позивача податкового боргу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення ГУ ДПС у Київській області, оформлене листом від 18 березня 2021 року №10474/6/10-36-18-11, щодо не підтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено « 13» грудня 2021 року.