Справа № 240/13644/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Житомир справа № 240/13644/21

категорія 114000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ружинської селищної ради Житомирської області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення VІІ сесії VIII скликання Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року № 249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації".

В обґрунтування позову вказано, що вона є матір"ю учня 1 класу Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області. Позивач заперечує проти ліквідації навчального закладу. Так, 19 травня 2021 року відбулися загальношкільні батьківські збори Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, на яких було вирішено створити ініціативну групу, що буде представляти інтереси всіх батьків та їх дітей, що навчаються у Вільнопільській загальноосвітній школі, щодо відновлення порушеного права на освіту, в тому числі вважає, що рішення сьомої сесії восьмого скликання Ружинської селищної ради Житомирської області №249 від 11 травня 2021 року «Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації» є протиправним та порушує конституційне право на освіту дітей.

Зазначає, що оскільки оскаржуване рішення впливає на конституційне право мешканців села, то це є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті таких рішень. Оскаржуване рішення сьомої сесії восьмого скликання Ружинської селищної ради Житомирської області №249 від 11 травня 2021 року «Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації» прийняте без врахування громадської думки жителів с.Вільнопілля та с.Вишневе та без проведення громадських слухань, консультацій та загальних зборів.

Також, позивач додала, що проект оскаржуваного рішення Ружинської селищної ради Житомирської області «Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації» був опублікований на офіційному сайті селищної ради 28 квітня 2021 року, а саме: за 7 робочих днів до дати його розгляду на черговій сесії селищної ради, що є грубим порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.08.2021.

Протокольною ухвалою суду від 05.08.2021 підготовче засідання по справі відкладено на 02.09.2021 о 11:00.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 05.08.2021, відповідно до змісту якого він заперечує проти їхнього задоволення. Зазначив на обґрунтування такої позиції про те, що спір про припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності й господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки) та не захищає права позивача в конкретних правовідносинах. Вважає, що такий спір має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України незалежно від суб`єктного складу за місцезнаходженням юридичної особи. Оскаржуваним рішенням селищної ради було затверджено рішення засновників юридичної особи про її припинення та організаційні заходи, пов`язані з процедурою припинення, визначені законодавством. Прийняттю рішення передувало те, що 24 березня 2021 року у приміщенні Вільнопільської загальноосвітньої школи було проведено громадське обговорення пропозицій щодо оптимізації закладів освіти Ружинської селищної ради, в ході якого було оголошено інформацію про подальшу оптимізацію Вільнопільської загальноосвітньої школи шляхом її припинення. Звіт про результати громадського обговорення було офіційно оприлюднено на сайті Ружинської селищної радою 14.04.2021 за посиланням https://ruzhynska-gromada.gov.ua/news//. 08.04.2021 року виконавчим комітетом Ружинської селищної ради прийнято рішення № 55 «Про план оптимізації закладів освіти в 2021 році», згідно якого відділу освіти було доручено винести на сесію селищної ради рішення про припинення шляхом ліквідації Вільнопільської загальноосвітньої школи. До мешканців сіл Вишневе та Вільнопілля було завчасно, у термін понад один календарний місяць оповіщено про намір прийняття рішення про ліквідацію Вільнопільської загальноосвітньої школи.

На думку відповідача, жодної норми щодо обов`язку оприлюднення доопрацьованих проектів рішень, які підлягають обговоренню, чинними актами законодавства не передбачено. Оскаржуване рішення не входить до переліку актів, які повинні проходити консультації з громадськістю у порядку, визначеному саме постановою Кабінету Міністрів України №996 від 03 листопада 2010 року. Тому при його прийнятті не виникало відповідного обов`язку щодо необхідності проведення громадських консультацій з жителями територіальної громади у порядку, визначеному конкретно постановою Кабінету Міністрів України №996 від 03 листопада 2010 року.

Вказує, що діючий формульний підхід до розподілу освітньої субвенції спрямований на підвищення якості освітніх послуг через стимулювання органів місцевого самоврядування до оптимізації неефективної мережі закладів. Якщо фактична (середня) наповнюваність класів є меншою за розрахункову (нормативну) наповнюваність класів чи в разі утримання малокомплектних закладів, різниця в кількості ставок педагогічних працівників має покриватися за рахунок власних доходів місцевого бюджету.

Ухвалою судді від 16.09.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення сьомої сесії восьмого скликання Ружинської селищної ради Житомирської області №249 від 11 травня 2021 року «Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації» до набрання законної сили рішенням суду щодо визнання протиправним та скасування рішення сьомої сесії восьмого скликання Ружинської селищної ради Житомирської області №249 від 11 травня 2021 року «Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації».

02.09.2021 протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання по справі та призначено судове засідання по суті на 14.09.2021 о 14:00 год.

14.09.2021 протокольною ухвалою суду, судом оголошено перерву з судовому засіданні до 21.09.2021 о 14:40.

17.09.2021 від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якому позивач заперечує щодо доводів представника Ружинської селищної ради Житомирської області та вказує що дійсно 24.03.2021 року було оголошено інформацію про ліквідацію Вільнопільської ЗОШ, але назвати і вважати це громадськими слуханнями не можна, адже це було попередження про закриття. Не відповідає дійсності і інформація про офіційному сайті Ружинської селищної ради. Більшість мешканців сіл Вільнопілля і Вишневе не були інформовані та не знали про дане зібрання, але після цього активно включилися в цей процес, звертаючись безпосередньо до відповідача з проханням не ліквідовувати навчальний заклад.

Жодного обговорення, консультацій з громадськістю у формі публічного громадського обговорення щодо проекту ліквідації Вільнопільської ЗОШ відповідачем не проводилося, але мешканці сіл Вільнопілля та Вишневе отримавши інформацію на рівні слухів про ліквідацію Вільнопільської ЗОШ звернулися за роз`ясненнями до селищного голови ОСОБА_2 , яка завірила, що школу у Вільнопіллі не закривають. Відповідна інформація була оприлюднена та розміщена на офіційному сайті відповідача. Докази долучені до позовної заяви. Що стосується самого Звіту про результати громадського обговорення, на що відповідач посилається як на доказ проведення громадських слухань, консультацій та обговорень, позивач стверджує, що такої публікації в зазначену дату на офіційному сайті Ружинської громади не було. Позивач, педагогічний колектив школи та інші мешканці громади постійно слідкували за публікаціями, що стосувалися питання закриття шкіл і переконливо можуть стверджувати про те, що дана інформація з`явилася значно пізніше зазначеного часу. Недотримання вимог ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо порушення строків оприлюднення проектів нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування є підставою для скасування такого рішення.

21.09.2021 протокольною ухвалою судом оголошено перерву в судовому засіданні до 21.10.2021 о 12:00.

21.10.2021 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 04.11.2021 о 12:00.

04.11.2021 протокольною ухвалою суду, заслухавши пояснення сторін, судом оголошено перерву в судовому засіданні до 09.11.2021 о 12:30.

Протокольною ухвалою суду від 09.11.2021 суд, заслухавши думку сторін, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір"ю ОСОБА_3 - учня 1 класу Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області.

11.05.2021 року Ружинською селищною радою прийнято рішення №249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації".

Як зазначено в даному рішенні та відповідно до доводів відповідача, наведених у відзиві, його (рішення) прийняття зумовлено необхідністю належної організації надання освітніх послуг та оптимізації закладів освіти виконавчого комітету Ружинської селищної ради та у відповідності до вимог ст.32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.25 Закону України "Про освіту", ст.32 Закону України "Про повну загальну середню освіту".

Вважаючи, що рішення VІІ сесії VIII скликання Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року № 249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації" є протиправним, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною третьої статті 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 25 Закону №280/97 сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Так, згідно з пунктом 30 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як прийняття рішень про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

Підпунктами 1, 2 пункту "а" статті 32 Закону №280/97-ВР встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження щодо управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; забезпечення здобуття повної загальної середньої, професійно-технічної освіти у державних і комунальних загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладах, вищої освіти у комунальних вищих навчальних закладах, створення необхідних умов для виховання дітей, молоді, розвитку їх здібностей, трудового навчання, професійної орієнтації, продуктивної праці учнів, сприяння діяльності дошкільних та позашкільних навчально-виховних закладів, дитячих, молодіжних та науково-просвітницьких організацій.

Статтею 59 Закону №280/97-ВР обумовлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, враховуючи наведені правові норми, саме до повноважень Ружинської селищної ради Житомирської області віднесено питання прийняття рішення щодо ліквідації або реорганізації навчальних закладів комунальної форми власності у межах повноважень, наданих чинним законодавством як органу місцевого самоврядування, що не є спірним у справі.

Частиною 4 статті 18 Закону України «Про освіту» встановлено, що потреба в навчальних закладах, заснованих на комунальній власності, визначається місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про освіту» одним із основних принципів освіти в Україні є доступність для кожного громадянина усіх форм і типів освітніх послуг, що надаються державою.

Конституційний Суд України у справі про офіційне тлумачення положень частини 3 статті 53 Конституції України (справа про доступність і безоплатність освіти, рішення 5-рп/2004 від 04.03.2004), роз`яснив, що слід розуміти під цими поняттям.

При тлумаченні терміна "доступність" стосовно освіти в державних і комунальних навчальних закладах слід виходити із граматичного визначення слова "доступність" як "доступ для всіх отримати, користуватись, придбати щось", "відповідність силам, здібностям, можливостям кого-небудь".

Системний аналіз положень Конституції України, в яких вживається термін "доступність", дає підстави для висновку, що поняття "доступність освіти" у частині третій статті 53 Конституції України означає створення державою можливостей для реалізації права людини на освіту. При цьому необхідно зазначити, що доступність дошкільної і загальної середньої освіти є гарантією права кожного на здобуття такої освіти, якому кореспондує обов`язок держави забезпечити реалізацію цього права. Доступність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах полягає у створенні державою відповідних умов для їх функціонування і розвитку, за яких особа змогла б реалізувати своє право на здобуття вищої освіти на основі конкурсного відбору, з урахуванням своїх здібностей та інтересів у вільному виборі типу вищого навчального закладу, напряму підготовки і спеціальності, профілю навчання.

Таким чином, виходячи із змісту поняття "доступність", яке вживається у положеннях Основного Закону України, відповідних законах про освіту, інших нормативно-правових актах, Конституційний Суд України вважає, що доступність освіти за конституційно-правовим смислом необхідно розуміти так, що нікому не може бути відмовлено у праві на освіту, і держава має створити можливості реалізувати це право.

Відповідного до частини 1 статті 14 Закону України «Про освіту» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування здійснюють державну політику в галузі освіти і в межах їх компетенції забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріальної бази, господарське обслуговування.

Статтею 35 Закону України «Про освіту» визначено, що загальна середня освіта забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості, її нахилів, здібностей, талантів, трудову підготовку, професійне самовизначення, формування загальнолюдської моралі, засвоєння визначеного суспільними, мовними, національно-культурними потребами обсягу знань про природу, людину, суспільство і виробництво, екологічне виховання, фізичне вдосконалення. Держава гарантує молоді право на отримання повної загальної середньої освіти і оплачує її здобуття. Повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і може отримуватись у різних типах навчальних закладів.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальну середню освіту» батьки або особи, які їх замінюють, мають право вибирати навчальні заклади та форми навчання для неповнолітніх дітей; приймати рішення щодо участі дитини в інноваційній діяльності загальноосвітнього навчального закладу; обирати і бути обраними до органів громадського самоврядування загальноосвітніх навчальних закладів; звертатися до відповідних органів управління освітою з питань навчання і виховання дітей; захищати законні інтереси дітей.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про загальну середню освіту» в редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем реорганізація і ліквідація загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням сесії місцевої ради, державної і приватної форм власності - за рішенням засновника (засновників).

Згідно з положеннями ст. 13 Закону України "Про місцеве самоврядування України" територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 2010 року № 996 (далі - Порядок № 996), консультації з громадськістю проводяться з питань, що стосуються суспільно-економічного розвитку держави, реалізації та захисту прав і свобод громадян, задоволення їх політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів.

Згідно п.12 цього Порядку в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які: стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян; стосуються життєвих інтересів громадян, у тому числі впливають на стан навколишнього природного середовища; передбачають провадження регуляторної діяльності у певній сфері; визначають стратегічні цілі, пріоритети і завдання у відповідній сфері державного управління (у тому числі проекти державних і регіональних програм економічного, соціального і культурного розвитку, рішення стосовно їх виконання); стосуються інтересів територіальних громад, здійснення повноважень місцевого самоврядування, делегованих органам виконавчої влади відповідними радами; визначають порядок надання адміністративних послуг тощо.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що консультації з громадськістю проводяться в обов`язковому порядку, зокрема, з приводу розроблення та реалізації програм економічного, соціального і культурного розвитку.

Отже, оскаржуване рішення впливають на таке важливе конституційне право позивача (його дітей), як право на освіту, передбачене ст. 53 Конституції України, що є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті таких рішень.

Аналогічний правовий висновок вже було висловлено в постановах Верховного Суду від 30.12.2020 у справі №819/804/18 та від 29.03.2021 у справі №392/1430/16-а(2-а/392/46/16), від 14.08.2018 у справі №359/6814/17, від 06.02.2019 у справі №720/1536/16-а, від 17.10.2019 у справі № 1640/3147/18 і суд не вбачає підстав відступати від цього висновку.

Як вказує позивач, громадські слухання щодо припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації не проводились.

На переконання сторони позивача, прийняття оскаржуваного рішення відбулося без врахування думки членів територіальної громади, батьків учнів школи через не проведення громадських обговорень, порушує право її неповнолітньої дитини на доступ до освіти.

Суд враховує, що згідно зст.8 Закону № 280/97-ВР загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності. Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади.

Відповідно до ст.13 Закону № 280/97-ВР територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

Разом із тим суд зазначає, що відповідно до п.11 Порядку № 996 консультації з громадськістю проводяться у формі публічного громадського обговорення, електронних консультацій з громадськістю (безпосередні форми) та вивчення громадської думки (опосередкована форма).

Проведення таких консультацій є необхідним задля дотримання якнайкращого забезпечення інтересів дитини, зобов`язання держави щодо якого визначено устатті 3 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII.

Як уже вказувалося, консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та / або електронних консультацій щодо проектів нормативно-правових актів, які стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян, проводяться в обов`язковому порядку (п.12 Порядку № 996).

Аналізуючи наведені положення, суд звертає увагу, що під час проведення консультації з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян, зокрема права на освіту, органам місцевого самоврядування надається можливість вибору форми такої консультації, а саме: публічне громадське обговорення; електронні консультації; публічне громадське обговорення разом із електронними консультаціями.

Згідно з п.16 Порядку № 996 електронні консультації з громадськістю проводяться у підрубриці "Електронні консультації з громадськістю" рубрики "Консультації з громадськістю" офіційного веб-сайту органу виконавчої влади.

Під час проведення електронних консультацій з громадськістю орган виконавчої влади оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті та на урядовому веб-сайті "Громадянське суспільство і влада" інформаційне повідомлення про проведення електронних консультацій, текст проекту акта, винесеного на обговорення. В інформаційному повідомленні про проведення електронних консультацій з громадськістю зазначаються: найменування органу виконавчої влади, який проводить електронні консультації з громадськістю; назва проекту акта або стислий зміст пропозиції щодо реалізації державної політики у відповідній сфері державного і суспільного життя, винесеної на обговорення; соціальні групи населення та заінтересовані сторони, на які поширюватиметься дія рішення, яке планується прийняти за результатами електронних консультацій з громадськістю; можливі наслідки проведення в життя рішення для різних соціальних груп населення та заінтересованих сторін; електронна адреса, строк і форма подання пропозицій та зауважень; номер телефону, за яким надаються консультації з питання, що винесено на обговорення; прізвище, ім`я відповідальної особи органу виконавчої влади; строк і спосіб оприлюднення результатів обговорення (пункт 17 Порядку № 996).

Так, вирішуючи питання реорганізації чи ліквідації навчального закладу, уповноважений на те орган безумовно повинен в першу чергу враховувати інтереси територіальної громади, питання щодо доцільності функціонування навчального закладу є питанням, що становить суспільний інтерес, а тому проведення відповідних громадських слухань за участі громади, педагогічних працівників освітнього закладу в будь-який із передбачених Порядком № 996 спосіб є прийнятним.

Суд критично оцінює доводи відповідача, що 24.03.2021 року у приміщенні Вільнопільської загальноосвітньої школи було проведено громадське обговорення пропозицій щодо оптимізації закладів освіти Ружинської селищної ради, в ході якого було оголошено інформацію про подальшу оптимізацію Вільнопільської загальноосвітньої школи шляхом її припинення.

Дослідивши Звіт про результати громадського обговорення пропозиції щодо оптимізації закладів освіти Ружинської селищної ради (ліквідація Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради), яке було офіційно оприлюднено на сайті Ружинської селищної ради 14.04.2021 року за посиланням https://ruzhynska-gromada.gov.ua/news//, судом встановлено, що пропозиції та зауваження щодо ліквідації Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради були отримані відповідачем в усній та письмовій формі. На адресу відділу освіти Ружинської селищної ради надійшло колективне звернення від жителів сіл Вільнопілля та Вишневе (вх. № 230), на яка було надіслано відповідь від 13.04.2021 року № 184. За результатами громадського обговорення, було враховано пропозиції та зауваження. Зокрема, поставлено питання щодо працевлаштування працівників Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради та забезпечення транспортування учнів у заклади освіти, які є найбільш доступними та наближеними.

Як вказує відповідач, спірне рішення зумовлено необхідністю належної організації надання освітніх послуг та оптимізації мережі навчальних закладів.

В свою чергу, питання дотримання процедури прийняття оскаржуваного Рішення №249 щодо проведення в обов`язковому порядку консультацій з громадськістю, підлягає першочерговій оцінці, оскільки таке питання є реалізацією права територіальної громади на участь у прийнятті рішень щодо реорганізації навчального закладу.

Суд констатує ту обставину, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів проведення громадського обговорення (консультацій з громадськістю) перед прийняттям оскаржуваного Рішення №249, зокрема не надано протоколів громадських слухань від 24.03.2021 року, протоколів лічильної комісії громадських слухань. Тобто думка громадськості не враховувалася при прийнятті такого рішення.

Із змісту опублікованого Звіту неможливо встановити хто взяв участь в громадських обговореннях, хто із членів територіальної громади підтримав (не підтримав) рішення Ружинської селищної ради про ліквідацію Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради, не оголошено текст та висновки за результатами проведення громадських слухань.

Крім того, суду не надано доказів завчасного повідомленння громадськості про дату, час та місце громадських слухань щодо громадського обговорення пропозиції щодо оптимізації закладів освіти Ружинської селищної ради (ліквідація Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення порушено Закони України «Про місцеве самоврядування в Україні та «Про доступ до публічної інформації», що в свою чергу призвело до порушення права членів територіальної громади бути належним чином та завчасно повідомленими про дату час та місце громадських слухань з соціальних питань та врахування їх думки при прийнятті рішення Ружинською селищною радою Житомирської області, яке безпосередньо впливає на конституційне право жителів територіальної громади на освіту.

Відтак, рішення VІІ сесії VIII скликання Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року № 249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації" ухвалене з порушенням встановленої процедури, не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, що є підставою для його скасування.

Як зазначено у статті 3 Конвенції Про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дітей, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Доводи відповідача, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, суд вважає безпідставними, оскільки порушений у позові спір входить у сферу адміністративної юрисдикції, оскільки в інших видах судочинства такий спір не може бути вирішеним.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

21.09.2021 позивачем подано до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. позивач надав до суду наступні копії документів: договір про надання правової допомоги від 21.05.2021 року; додаток до договору про надання правової допомоги від 21.05.2021 року (п. 1 сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару за надання правничої допомоги в сумі 10000 грн.); квитанцію №14 від 20.09.2021 про сплату послуг в сумі 10000 грн.; ордер адвоката; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Разом з цим, на думку суду, при наданні адвокатом правничої допомоги позивачу на суму 10 000,00 грн. не було належним чином обґрунтовано (враховано) витрачений час на вчинення дій та їх обсяг, що пов`язані з розглядом справи.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору та складності справи.

Таким чином, суд вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 2000,00 грн. Суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу саме у сумі 2000,00 грн. є пропорційним до предмета спору та складності справи.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. та сплату судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ружинської селищної ради Житомирської області (вул. О.Бурди, 44,Ружин,Житомирська область,13601, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення VІІ сесії VIII скликання Ружинської селищної ради Житомирської області від 11 травня 2021 року № 249 "Про припинення Вільнопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Ружинської селищної ради Житомирської області шляхом ліквідації".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ружинської селищної ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати із сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ружинської селищної ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 13.12.2021 року.

Суддя О.Г. Попова