Справа № 240/22280/21
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Житомир справа № 240/22280/21

категорія 111031101

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень про визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивач зазначає, що дійсно є власником виробничої будівлі цеху по виготовленню трикотажних виробів загальною площею 1205,8кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначено в позові, вказане нерухоме майно виробничої будівлі цеху за своїм цільовим призначенням є об`єктом промисловості, а тому не підлягає оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Судовим рішення від 12.10.2020року в адміністративній справі №240/463/20, що набрало законної сили, підтверджено, що вказана виробнича будівля є об`єктом промисловості, а тому не підлягає оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Незважаючи на таке судове рішення та роз`яснення ДФС від 09.06.2015року, Відповідач повторно визначив Позивачу податкові зобов`язання з цього податку на це ж саме майно за інший календарний рік.

Ухвалою суду від 13.09.2021року відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Судові засідання у справі, призначені на 29.09.2021року та на 08.11.2021року, не відбулося по причині неявки представників сторін та подання відповідного клопотання представниками сторін.

07.10.2021року від представника Позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Представник Відповідача, Головного управління ДПС у Житомирській області, в судове засідання повторно не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та відзив на позов. У відзиві проти позову заперечується і зазначається, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Позивач є власником будівлі загальною площею 1205,8кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ., яке в розумінні вимог ст.266 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Відповідач вважає, що діяльність Позивача як фізичної особи-підприємця не може ототожнюватися із промисловим підприємством та із сільськогосподарським товаровиробником, а тому податкові повідомлення-рішення винесені у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо оподаткування об`єктів нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Безспірно, платниками такого податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач є власником нерухомого майна у вигляді виробничої будівлі цеху по виготовленню трикотажних виробів загальною площею 1205,8кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено та визнається сторонами, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням №0-0625 від 30.04.2021року Позивачу визначено податок на це нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 29812,36грн.

Сторони визнають право податкового органу на нарахування такого податку Позивачу. Суть спору між сторонами по даній справі зведено виключно чи є нерухоме майно, що належить Позивачу об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивач в позовній заяві зазначив, що нерухоме майно у вигляді виробничої будівлі цеху по виготовленню трикотажних виробів загальною площею 1205,8кв.м. за своїм цільовим призначенням використовується Позивачем у своїй підприємницькій діяльності, а тому є об`єктом промисловості і відповідно до вимог підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України не підлягає оподаткуванню цим податком.

Такі доводи Позивача ґрунтуються на вимогах податкового законодавства з огляду на таке.

Безспірно, відповідно до вимог підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування вказаним податком, окрім інших, будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств

Установлення законодавцем пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (на підставі вторинного підпункту "є" первинного підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), спрямоване на збалансування суспільних відносин у податковій сфері, стимулювання розвитку бізнесу та зменшення податкового навантаження на платників податків - власників об`єктів промислової нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням.

Такий підхід у тлумаченні наведеної норми демонструє, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування (йдеться про будівлі промисловості як вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, яка вказує на те, що будівлі для виготовлення промислової продукції будь-якого виду не можуть бути є об`єктом оподаткування.

Поняття "будівлі промислові" у переліку об`єктів нежитлової нерухомості є загальним критерієм для визначення об`єкта оподаткування згідно з підпунктом "ґ" первинного підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. Тому встановлення пільги шляхом звільнення власників будівель промисловості від стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (ідеться про виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств), на підставі підпункту "є" первинного підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, свідчить про чіткість норм податкового законодавства. Увівши загальний критерій "будівлі промислові", законодавець визначив спеціальний об`єкт (об`єкти), що звільнено від оподаткування. Зміст описаної норми вказує, яких об`єктів стосується така пільга.

Надавши поняттю "промисловість" змісту родової ознаки (для визначення податкової пільги), законодавець пояснює звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не лише цілком зі статусом майна (придатністю бути застосованим у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм, у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі за цільовим призначенням - для провадження виробничої діяльності (виготовлення промислової продукції).

Такий підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

Тобто, застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе, якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, зокрема нерезиденти, та за умови (з урахуванням виду діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі N 820/3556/17, від 22 вересня 2021 року у справі N 420/7771/20 і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Як зазначено в позові, нерухоме майно у вигляді будівлі цеху по виготовленню трикотажних виробів загальною площею 1205,8кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за своїм цільовим призначенням є промисловими спорудами і використовуються Позивачем безпосередньо у господарській діяльності, а тому відповідно до вимог підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України не підлягає оподаткуванню цим податком.

Обставини щодо статусу вказаної будівлі та їх використання Позивачем у своїй підприємницькій діяльності були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі № 240/463/20 між тими ж самими сторонами.

Судовим рішенням в даній адміністративній справі № 240/463/20 від 12.10.2020року, що набрало законної сили, встановлено, що цех по виготовленню трикотажних виробів загальною площею 1205,8кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом промисловості і використовується Позивачем як фізичною особою-підприємцем за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Так, як зазначено в даному судовому рішенні, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців до основного виду діяльності Позивача згідно з КВЕД відноситься: код 14.31 - виробництво панчішно-шкарпеткових виробів (основний). Здійснення Позивачем господарської діяльності з виробництва панчішно-шкарпеткових виробів із використанням будівель промисловості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено копіями трудових договорів між працівником і фізичною особою, копією Договору №1514 від 05.05.2011 про постачання електричної енергії на приміщення за вказаною адресою із додатками, копіями протоколів сертифікації випробувань №274П від 23.05.2018, №273П від 23.05.2018; копією висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №278 від 15.08.2011; копію висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-04/79418 від 01.08.2011; копіями сертифікатів відповідності.

За приписами ч.4ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначене свідчить, що вказане нерухоме майно Позивача за характеристиками є промисловими будівлями, а він (Позивач) є фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності якого відповідає призначенню будівель, тому суд робить висновок, що таке майно у розумінні підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу не може виступати об`єктом оподаткування, оскільки використовується Позивачем у підприємницькій (господарській) діяльності.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №0-0625 від 30.04.2021року, яким Позивачу визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 29812,36грн., не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позов задоволенню в повному обсязі.

Згідно платіжного доручення від 01.09.2021року за подання даного позову Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270,00грн.

Жодних доказів щодо понесення Позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00грн., як зазначено в позові, суду не надано.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 2270,00грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №0-0625 від 30.04.2021року, яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 29812,36грн.

Судові витрати Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у вигляді судового збору в сумі 2270,00грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7 м. Житомир, 10003, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк