Справа № 140/11561/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/11561/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо зменшення розміру пенсії з 80 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку; зобов`язання провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 01.01.2016 у розмірі 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовим пенсіонером та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), яка була призначена у розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії відповідачем. Вважає, що відповідач при перерахунку пенсії неправомірно зменшив у процентному відношенні основний розмір його пенсії з 80 до 70 відсотків грошового забезпечення.

25.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням розміру 80 відсотків сум грошового забезпечення з 01.01.2016.

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 22.09.2021 №10444-10156/Ю-02/8-0300/21 повідомлено позивача про те, що його пенсію перераховано з 01.01.2016 з урахуванням нового грошового забезпечення, зменшивши її основний розмір до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись із такими діями уповноваженого органу, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що вимога позивача про перерахунок пенсії в розмірі 80 відсотків не підлягає задоволенню, оскільки дія норми Закону №1166 застосування як нових пенсій так і перерахунку старих про 70 відсотків не зворотна в часі, застосовується з 01.05.2014 (при призначені нових та перерахунку раніше призначених) та відповідає конституційному принципу, передбаченому частиною першою статті 58 Конституції України (за подібними правовідносинами є рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 про незворотність дії в часі норми закону).

Вказав, що з часу набрання чинності - з 01.05.2014 названа спірна норма Закону №1166 про 70 відсотків не визнана неконституційною рішенням Конституційного Суду України. В подальшому ці норми законодавства також є чинними та не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

На час звернення до суду з позовом про захист своїх прав позивачу здійснено перерахунок та виплату пенсії в порядку постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 з 01.01.2016. На даний час цією Постановою визначено умови та порядок реалізації щодо проведення перерахунків пенсій пенсіонерам із числа колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а тому вимоги позивача є безпідставними.

Крім того, зазначив, що позивач пропустив встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) шестимісячний строк звернення до суду, тому відповідно до статті 123 КАС України позов підлягає залишенню без розгляду. Представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву з підстав наведених в адміністративному позові.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, при цьому пенсію за вислугу років йому було призначено у розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення, такий розмір відсотку зберігався до перерахунку пенсії з 01.01.2016 виходячи із розміру 70 відсотків грошового забезпечення.

25.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням розміру 80 відсотків сум грошового забезпечення з 01.01.2016.

Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 22.09.2021 №10444-10156/Ю-02/8-0300/21 повідомлено позивача про те, що його пенсію перераховано з 01.01.2016 з урахуванням нового грошового забезпечення, зменшивши її основний розмір до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії уповноваженого органу протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103) передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Як вбачається із матеріалів справи, пенсію за вислугу років позивачу було призначено у розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення, з 01.01.2016 здійснено перерахунок пенсії виходячи із розміру 70 відсотків від суми грошового забезпечення, при здійсненні перерахунку та визначенні нового розміру пенсії відповідач застосував чинну норму частини другої статті 13 Закону №2262-XII.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 відсотків, до категорії 2, - 95 відсотків.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України, враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18, які полягають у наступному.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону №2262-XII на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій останні не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства. Зважаючи на те, що позивач набув право на пенсію у розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення, відповідно до статті 22 Конституції України не допускається звуження права позивача на перерахунок розміру пенсії у меншому відсотковому відношенні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 80 до 70 відсотків грошового забезпечення під час її перерахунку.

Щодо строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, суд виходить із наступного.

За результатами судового розгляду даного спору установлено протиправність дій (рішень) пенсійного органу, що спричинило неотримання особою виплат пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час.

На переконання суду, строкове обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку із не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

За таких обставин, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №806/1952/18.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії з 80 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку, зобов`язати здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 01.01.2016 у розмірі 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. сплаченого за подання позову немайнового характеру квитанцією від 08.10.2021.

Керуючись статтями 139, 243 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року у розмірі 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук