Справа № 640/7392/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ № 640/7392/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Державної екологічної інспекції у Волинській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Емаратон"

про стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі по тексту - позивач), адреса: 43025, місто Луцьк, вулиця Степана Бандери, будинок 20 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Емаратон" (далі по тексту - відповідач), адреса: 03170, місто Київ, вулиця Перемоги, будинок 18, офіс 3, email: , в якій позивач просить

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Емаратон" штрафні санкції у розмірі 204 000,00 грн в дохід Державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Волинській області від 24 листопада 2020 року №33-РН та направлення на проведення перевірки від 24 листопада 2020 року №33-РН посадовими особами позивача у період з 25 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року проведено планову перевірку на АЗС позивача за адресою: Волинська область, місто Ківерці, вулиця Комунальна, 14, за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 30 листопада 2020 року №27-9/20, який встановлено порушення відповідачем пунктів 8, 9, 19 Технічного регламенту №927, пункту 6 частини сьомої статті 23 Закону №2735-VI.

01 грудня 2020 року Державна екологічна інспекція у зв`язку із виявленими перевіркою характеристик продукції порушеннями пункту 8, 9, 19 Технічного регламенту №927 прийняла рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів - обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення у відповідність та усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами Технічного регламенту; вжиття заходів щодо приведення продукції у відповідність та усунення формальної невідповідності із встановленими вимогами шляхом взаємодії із суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству.

24 грудня 2020 року Інспекцією складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних заходів №69-9/20, 70-9/20, 71-9/20, 72-9/20, 73-9/20, 74-9/20 від 01 грудня 2020 року, протоколом №13-9/20 про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», якими виявлено порушення Закону №2735-V - невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

01 січня 2021 року за результатами розгляду протоколу від 24 грудня 2020 року №13-9/20, акта перевірки характеристик продукції від 30 листопада 2020 року №27-9/20 у зв`язку із порушенням вимог підпункту 2 пункту 4 статті 44 Закону №2735-V, а саме не виконано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 01 грудня 2020 року №69-9/20, 70-9/20, 71-9/20, 72-9/20, 73-9/20, 74-9/20 , до відповідача постановами від 04 січня 2021 року №№1-8/21, 2-8/21, 3-8/21, 4-8/21, 5-8/21, 6-8/21 застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34 000,00 грн на загальну суму 204 000,00 грн, які були направлені на адресу відповідача засобами поштового зв`язку.

У зв`язку з несплатою у добровільному порядку штрафу, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав з невідомих суду причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року провадження в адміністративній справі №640/7392/21 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №140/1715/21.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року провадження в адміністративній справі №640/7392/21 поновлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року провадження в адміністративній справі №640/7392/21 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №140/1715/21.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року провадження в адміністративній справі №640/7392/21 поновлено.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Емаратон» зареєстроване як юридична особа 10 січня 2019 року; основним видом діяльності товариства є роздрібна торгівля пальним, про що слідує з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі наказу та направлення Державної екологічної інспекції у Волинській області від 24 листопада 2020 року №33-РН у період з 25 по 30 листопада 2020 року на АЗС позивача за адресою: Волинська область, місто Ківерці, вулиця Комунальна, 14, проведено планову перевірку характеристик продукції, за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 30 листопада 2020 року №27-9/20, відповідно до якого перевіркою встановлено порушення відповідачем пунктів 8, 9, 19 Технічного регламенту №927, пункту 6 частини сьомої статті 23 Закону №2735-VI.

01 грудня 2020 року позивач у зв`язку із виявленими перевіркою характеристик продукції прийняв рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №№69-9/20, 70-9/20, 71-9/20, 72-9/20, 73-9/20, 74-9/20.

На підставі наказу та направлення Державної екологічної інспекції у Волинській області від 23 грудня 2020 року №38-РН та направлення на проведення перевірки від 23 грудня 2020 року №38-РН у період з 23 по 24 грудня 2020 року проведено перевірку виконання відповідачем рішень про вжиття обмежувальних заходів.

24 грудня 2020 року Інспекцією складено акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних заходів №69-9/20, 70-9/20, 71-9/20, 72-9/20, 73-9/20, 74-9/20 від 01 грудня 2020 року та протокол №13-9/20 про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», якими виявлено порушення Закону №2735-V - невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

01 січня 2021 року за результатами розгляду протоколу від 24 грудня 2020 року №13-9/20, акта перевірки характеристик продукції від 30 листопада 2020 року №27-9/20 у зв`язку із порушенням вимог підпункту 2 пункту 4 статті 44 Закону №2735-V, а саме не виконано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 01 грудня 2020 року №69-9/20, 70-9/20, 71-9/20, 72-9/20, 73-9/20, 74-9/20 , до відповідача постановами від 04 січня 2021 року №№1-8/21, 2-8/21, 3-8/21, 4-8/21, 5-8/21, 6-8/21 застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34 000,00 грн на загальну суму 204 000,00 грн.

У зв`язку з несплатою у добровільному порядку суми штрафу відповідачем, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Суд також наголошує на тому, що правомірність прийняття вказаних вище рішень про накладення на відповідача штрафу на загальну суму 204 000,00 грн встановлена судом, зокрема, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі №140/1715/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (далі по тексту - Закон України від 02 грудня 2010 року №2735-VІ).

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VІ орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи.

Стаття 4 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Частиною 1 статті 10 цього ж Закону передбачено, що ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №1069 затверджено Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд, зокрема Держекоінспекція відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» здійснює державний ринковий нагляд за автомобільними бензинами, дизельним, судновим та котельним паливом.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VІ, заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Згідно частин 1,3 статті 23 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VІ, під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону.

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 29 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить, зокрема, що не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом.

Згідно зі статтею 30 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI, обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).

Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за рахунок суб`єкта господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам.

Тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про: 1) відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування); 2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження.

Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.

Таким чином, з вищенаведених правових норм вбачається, що органом ринкового нагляду застосовується обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується у разі прийняття рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами одночасно з прийняттям такого рішення на строк дії відповідного обмеження.

Порядок прийняття рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів визначений статтею 33 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI. Відповідно до частин 11-14 зазначеної статті, до прийняття рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів орган ринкового нагляду надає (надсилає) суб`єкту господарювання, щодо якого передбачається прийняти рішення, проект відповідного рішення з пропозицією надати в письмовій формі свої пояснення, заперечення до проекту рішення, інформацію про вжиття ним заходів, спрямованих на запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам, усунення невідповідності продукції, що є предметом проекту рішення, встановленим вимогам. Суб`єкт господарювання, якого стосується проект рішення, має право надати (надіслати) органу ринкового нагляду свої пояснення, заперечення та/або інформацію до проекту такого рішення протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту. Цей строк може бути продовжено органом ринкового нагляду за обґрунтованим клопотанням відповідного суб`єкта господарювання. До своїх пояснень, заперечень та/або інформації суб`єкт господарювання може додавати документи чи їх копії, що обґрунтовують його позицію та підтверджують наведені ним дані. Пояснення, заперечення та інформація до проекту рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, надані (надіслані) суб`єктом господарювання, підлягають обов`язковому розгляду органом ринкового нагляду та зберігаються в органі ринкового нагляду.

Водночас, у разі необхідності термінового вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з метою запобігання або уникнення ризиків суспільним інтересам орган ринкового нагляду може прийняти рішення про вжиття відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів без надання (надіслання) суб`єкту господарювання проекту такого рішення. У такому разі суб`єкт господарювання, якого стосується рішення, має право надати (надіслати) свої пояснення, заперечення та/або інформацію до такого рішення в будь-який час після його прийняття, але до закінчення визначеного строку виконання такого рішення. Орган ринкового нагляду має негайно розглянути одержані пояснення, заперечення та інформацію суб`єкта господарювання та за результатами такого розгляду оцінити адекватність і пропорційність прийнятого ним рішення (частина 15 статті 33 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI передбачено, що з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень.

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 44 цього ж Закону до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Відповідно до частини 5 статті 44 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI адміністративно-господарські санкції накладаються на особу, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та/або на розповсюджувача за кожну модель, артикул чи партію продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, незалежно від кількості одиниць такої продукції та/або місць її реалізації.

Відповідальність за порушення інших вимог цього Закону встановлюється згідно із законом. Справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх компетенції. Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, зараховуються до Державного бюджету України. Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг. Протокол складається у двох примірниках, які підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду та фізичною особою, у тому числі фізичною особою - підприємцем, чи керівником юридичної особи або уповноваженою ним особою. У разі відмови фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи підписати протокол посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого протоколу відповідний запис. Один примірник протоколу вручається фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, чи керівнику юридичної особи або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі ринкового нагляду. Протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду, які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою. Постанова надсилається суб`єкту господарювання не пізніше наступного робочого дня за днем її оформлення. Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку. Суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом (частина 6 статті 44 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI).

Як вже було зазначено судом, у зв`язку із виявленими порушеннями, які стосувалися дизельного палива та бензину автомобільного «А-92-Євро5-Е5» позивачем 24 грудня 2020 року прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №69-9/20, №70-9/20, №71-9/20, №72-9/20, №73-9/20, №74-9/20 з вимогою вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог до 14 грудня 2020 року.

У зв`язку з невиконанням вказаних рішень, було складено протокол та прийнято постанови про накладення штрафу від 04 січня 2021 року №№1-8/21, 2-8/21, 3-8/21, 4-8/21, 5-8/21, 6-8/21, якими до відповідача застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34 000,00 грн на загальну суму 204 000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, станом на день вирішення даної адміністративної справи по суті, відповідачем штраф у добровільному порядку не сплачений, відповідно він підлягає стягненню у судовому порядку.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, а також зважаючи на те, що правомірність прийнятих постанов про накладення штрафу встановлена судовими рішеннями у справі №140/1715/21, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 257, 262, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Волинській області задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Емаратон» (03170, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 18, офіс 3, ) на користь державного бюджету штраф на загальну суму 204 000,00 грн (двісті чотири тисячі гривень 00 копійок), накладений на підставі постанов Державної екологічної інспекції у Волинській області від 04 січня 2021 року №№1-8/21, 2-8/21, 3-8/21, 4-8/21, 5-8/21, 6-8/21 на наступні реквізити: отримувач коштів - ГУК у Волинській області/м. Ківерці, код класифікації доходів бюджету 21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38009371, номер рахунку (IBAN) UA0003536.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник