Справа № 520/22730/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 грудня 2021 року № 520/22730/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши у в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002, ), про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі по тексту відповідач, Управління, виконавча служба, владний суб`єкт), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії і бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо не виконання вимог ст. ст.1, 4, 18, 26 Закону України Про виконавче провадження та не вжиття заходів за ВП № 60462491 за виконавчим листом №520/5950/19 виданим 18.10.2019 на виконання рішення суду від 08.07.2019 р.;

- визнати протиправною бездіяльність і відмову начальника Управління органу МЮ у розгляді заяви про відновлення ВП і вжиття заходів і дій згідно ЗУ Про виконавче провадження;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код - постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2021 за ВП № 60462491, відкритим за виконавчим листом №520/5950/19, виданим 18.10.2019 на виконання рішення суду від 08.07.2019;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), Код , інд. 61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого 16, виконати вимоги Закону України Про виконавче провадження і вжити заходів примусового виконання рішення суду №520/5950/19 від 08.07.2019;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що позаяк рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у адміні стративній справі № 520/5950/19 Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківської області не виконане через не виконання виконавчою службою вимог ст. ст. 1, 4, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та не вжиття заходів за ВП № 60462491, то відповідачем виконавче провадження закрито безпідставно, а бездіяльність та відмова начальника Управління органу МЮ про відновлення ВП і вжиття заходів і дій з виконання рішення є незаконними.

В судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд позов задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи до суду представника не направив, письмовий відзив на позовну заяву надав в якій просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу без участі представника.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, щодо не виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» про вчинення заходів і дій виконання у повному обсязі рішення суду від 08.07.2019 року №520/5950/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11 )/2019, а також не надсилання в установленому законом порядку і не надання копії вчинених дій і постанови про закінчення виконавчого провадження;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), - постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60462491 від 24.03.2020 року за виконавчим листом №520/5950/19 від 18.10.2019р. на виконання рішення суду від 08.07.2019 №520/5950/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_2 з 25.04.2019р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11)/2019;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, виконати вимоги Закону України Про виконавче провадження та здійснити заходи і дії щодо виконання у повному обсязі рішення суду за нормою частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» «виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року» за відновленим виконавчим провадженням ВП №60462491 за виконавчим листом №520/5950/19 від 18.10.2019 р., на виконання рішення суду від 08.07.2019 №520/5950/19 про зобов`язання органу ПФУ провести ОСОБА_2 з 25.04.2019р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1- р(11 )/2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020р. у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 р. по справі № 520/6574/2020 за позовом ОСОБА_2 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково: рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року по справі № 520/6574/2020 скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року по справі № 520/6574/2020 замінено позивача у справі №520/6574/2020 за позовом ОСОБА_2 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, на правонаступника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ізюмським МРВ 10.07.1996 року, АДРЕСА_1 .

Під час розгляду вказаної справи Другим апеляційним адміністративним судом були встановлені наступні обставини:

«Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року №520/5950/19 - скасовано рішення Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 67 від 28.05.2019р., яке винесено відносно ОСОБА_2 та зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести позивачу з 25.04.2019 року перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та провести відповідні виплати ( з урахуванням сплачених раніше сум пенсії).

Вказане рішення набрало законної сили 08.08.2019 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року №520/5950/19 - заяву позивача задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження, а саме: боржника - Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов.).

18.10.2019 року Харківський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист від 08.07.2019 року №520/5950/19.

01.11.2019 року на підставі заяви позивача державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 08.07.2019 року №520/5950/19 виданого Харківським окружним адміністративним судом 18.10.2019 року та надіслано сторонам виконавчого провадження, з вимогою виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також, 01.11.2019 року державним виконавцем винесені постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

19.11.2019 року до Відділу надійшла відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №3933/04.9-20 від 15.11.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано суму боргу за період з 25.04.2019 року. Повідомлено, що виплату буде проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, рішення суду виконано в повному обсязі.

Як вбачається із наданого відповідачем відзиву на позовну заяву, копій матеріалів ВП 60462491 - розглянувши надані боржником документи, державний виконавець дійшов до висновку, що на теперішній час рішення суду за зазначеним виконавчим документом, виконано не у повному обсязі, а саме: не здійснено виплату заборгованості з пенсійних виплат стягувачеві, відповідно до рішення суду. Рішення суду у повному обсязі не виконано.

04.12.2019 року керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.

Станом на 23.03.2020 року боржником повторно не надано доказів повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а також не проінформовано державного виконавця про вжиті організаційно-правові заходи, спрямовані на його фактичне та у повному обсязі виконання.

Керуючись ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за повторне невиконання рішення суду у повному обсязі без поважних причин 23.03.2020 року на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Станом на 23.03.2020 року боржником повторно не надано доказів повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а також не поінформовано державного виконавця про вжиті організаційно-правові заходи, спрямовані на його фактичне та у повному обсязі виконання. Таким чином, відповідач прийшов до висновку, що рішення суду не виконано без поважних причин, а його виконання без участі боржника неможливе.

24.03.2020 державним виконавцем на виконання вимог ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження до Головного Управління Національної поліції у Харківській області направлено повідомлення №60462491 про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі вищенаведеного, 24.03.2020 року відповідачем керуючись пунктом 11 частини 1 статті 39 та ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 60462491.».

«Судом встановлено, що державним виконавцем здійснювалась перевірка виконання судового рішення - відібрано пояснення боржника, постановами від 04.12.2019 року та від 23.03.2020 року накладено штрафи на боржника розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду, та штраф на боржника в подвійному розмірі в сумі 10200 грн., надсилались повідомлення та попередження, якими було зобов`язано боржника виконати рішення суду в повному обсязі, та 24.03.2020 року до Головного Управління Національної поліції у Харківській області направлено повідомлення №60462491 про вчинення кримінального правопорушення боржником.

Таким чином, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного регіонального управління Міністерства юстиції при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.».

За приписами ч. 4 ст. 78 КАСУ Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року (далі по тексту Закон № 1404) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини склались з приводу виконання рішення суду, а відтак при розв`язанні спору слід виходити з положень Закону України Про виконавче провадження, згідно з ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 370 КАСУ судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно -правовими актами.

Пунктом 18 частини третьої статті 18 Закону встановлено право виконавця вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно частини 6 статті 26 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Нормами пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною третьою зазначеної статті Закону виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З системного аналізу наведених вище норм випливає, що державний виконавець зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного повного виконання рішення, у зв`язку з чим, наділений повноваженнями щодо накладення штрафів на боржника, повідомлення правоохоронних органів щодо притягнення боржника до відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що після вжиття вказаних дій, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 березня 2020 року по справі №127/522/17 та від 02.07.2020 року № 465/576/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наведених обставин суд зазначає, що державний виконавець вчинив усі передбачені законодавством дії для повного виконання рішення суду у справі №520/5950/19, а також дії, які передують винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження і повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Адже Закон України «Про виконавче провадження» чітко регламентує послідовність таких дій, до яких, зокрема, відносяться: - накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); - накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); - звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного, доводи позивача стосовно не виконання відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження» про вчинення заходів і дій виконання у повному обсязі рішення суду від 08.07.2019 року №520/5950/19, є помилковими.

Крім того, оскільки в даному випадку виконання судового рішення здійснюється за участю боржника, суд не вбачає можливості вчинення будь-яких додаткових дій відповідачем в межах Закону України "Про виконавче провадження", а державним виконавцем вчинено вичерпний перелік дій, передбачених законом.

Таким чином, твердження позивача щодо не виконання вимог ст. ст. 1, 4, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», не вжиття заходів за ВП № 60462491 за виконавчим листом №520/5950/19, виданим 18.10.2019 на виконання рішення суду від 08.07.2019 р., а також про незаконність постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2020 за ВП № 60462491 є помилковими, а вимоги про визнання їх незаконним, а також щодо скасування є такими, що не підлягають задоволенню.

Відносно вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності і відмови начальника Управління органу МЮ у розгляді заяви про відновлення ВП і вжиття заходів і дій згідно ЗУ Про виконавче провадження, суд відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2021 року ОСОБА_1 направила на адресу Керівника Управління примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) заяви, у якій просила виконати вимоги Закону, відновити ВП № 60462491, виконати рішення суду, надіслати на її адресу прийняті постанови на підтвердження вчинених дій і рішень органу МЮ, а також реагувати на порушення вимог Закону посадовими особами органу МЮ.

Заступником начальника рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) С. Розумним листом "Про результати розгляду звернення» № 37844/75721/23/21/04.4 від 25.10.2021 р. позивачу була надана відповідь у якій зазначено про те, що державним виконавцем у повній мірі виконано вимоги приписів ст. ст. 63, 75 Закону № 1404, а саме - накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); - накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); - звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, а тому спірна постанова прийнята державним виконавцем відповідно до закону.

Суд відзначає, що дії суб`єкта владних повноважень активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли бездіяльність пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи. В даному випадку щодо відмови позивачу суб`єктом владних повноважень були вчинені активні дії, а саме прийнято рішення про відмову.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог щодо визнання бездіяльності протиправною.

Стосовно доводів позивача про незаконність відмови, наданої їй листом "Про результати розгляду звернення» № 37844/75721/23/21/04.4 від 25.10.2021 р., то викладені нею обставини та мотиви заяви звернення від 20.09.2021 року аналогічні обставинам позовної заяви в частині визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо не виконання вимог ст. ст. 1, 4, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», не вжиття заходів за ВП № 60462491 за виконавчим листом №520/5950/19, виданим 18.10.2019 на виконання рішення суду від 08.07.2019 р., а також про незаконність постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2020 за ВП № 60462491, яким вже була вище надана судом оцінка у цьому рішенні, через що у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За статтею 90 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи викладене вище в сукупності, суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень за правилами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України довів юридичну правильність і фактичну обґрунтованість спірного рішення та дій, в той же час позивачем не наведено достатніх доказів та підстав для задоволення позову, через що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002, ), про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.12.2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.