Справа № 200/12601/21
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 р. Справа№200/12601/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області; скасування рішення від 10.08.2021 №60; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи в ТОВ «Артіль старателів «Шахтар» з 07.11.2010 по 04.12.2020, з 22.02.2021 по 02.08.2021 на ВП «Шахтоуправління Добропільське» ДП Добропіллявугілля-видобуток» із застосуванням роз`яснень; зобов`язання повторно розглянути заяву від 03.08.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області протиправно відмовлено йому у призначенні пенсії, а також протиправно не зараховано певні періоди його роботи до пільгового стажу. Так, у трудовій книжці позивача належним чином засвідчено, що у період з 07.11.2010 по 04.12.2020 він працював у ТОВ «Артіль старателів «Шахтар». Крім того, відпвоідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 22.02.2021 по 02.08.2021 на ВП «Шахтоуправління Добропільське» ДП Добропіллявугілля-видобуток» через несплату роботодавцем страхових внесків, адже обов`язок щодо такої сплати покладено саме на роботодавця. При цьому, працівник не може нести негативних наслідків через недотримання роботодавцем своїх обов`язків.

Позивач також наголошує, що під час обрахунку його стажу, необхідного для призначення пенсії відпвоідачем не взято до уваги роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, яким перебачено зарахування стажу у кратному розмірі.

З огляду на вищевикладене. позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачем-Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області надано відзив на позовну заяву. Так, в обґрунтування незгоди з позовними вимогами, відповідач зазначає, що 03.08.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Заяву ОСОБА_1 розглянуто Головним управлінням та за наслідками 10.08.2021 прийнято рішення про відмову у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому, під час розгляду документів позивача, пенсійним органом до пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи в ООО Артіль старателєй «Шатер» з 07.11.2010 по 04.12.2020 відповідно довідки від 19.02.2021 № 788, оскільки факт пільгової роботи, суми заробітної плати, відповідно до довідок від 19.02.2021 № 68, № 69 потребують перевірки органами Пенсійного фонду Російської Федерації.

З огляду на вищевказане, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області просив суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 29.09.2021 суд задовольнив клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Прийняв до розгляду позовну заяву. Відкрив провадження в адміністративній справі та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду у строк до 14 жовтня 2021 року належним чином засвідчені копії: заяви про призначення пенсії з додатками, розрахунок стажу, індивідуальні відомості про застраховану особу позивача (довідка форма ОК-5).

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Позивач- ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта серії НОМЕР_2 .

Записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 підтверджено, що у період з 07.10.2010 по 04.10.2020 ОСОБА_1 працював у ТОВ «Артіль старателів «Шахтар» на посадах, що визначені Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 1.

При цьому, відповідно до наказу № 195/1-к від 18.04.2016 підтверджено, що на вищевказаному підприємстві у визначено законодавством порядку була проведена атестація робочих місць.

Крім того, суд зауважує, що з 22.02.2021 по теперішній час позивач працює у ВП «Шахтоуправління Добропільське» ДП Добропіллявугілля-видобуток».

Судом встановлено, що 03 серпня 2021 року позивач через веб портал звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності вказана заява від 03.08.2021 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області було прийнято рішення № 60 від 10.08.2021, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу.

Так, у вказаному рішенні зазначено страховий стаж позивача складає 24 роки 06 місяців 3 дні, а пільговий- 12 років 1 місяць 05 днів. При цьому, під час розгляду документів позивача, пенсійним органом до пільгового та страхового стажу не зараховано періоди роботи в ООО Артіль старателєй «Шатер» з 07.11.2010 по 04.12.2020 відповідно довідки від 19.02.2021 № 788, оскільки факт пільгової роботи, суми заробітної плати, відповідно до довідок від 19.02.2021 № 68, № 69 потребують перевірки органами Пенсійного фонду Російської Федерації.

Поряд з цим, із матеріалів пенсійної справи (форма РС-право) встановлено, що період роботи позивача з 22.02.2021 по 30.06.2021 не зараховано до пільгового стажу позивача.

Вважаючи протиправною відмову пенсійного органу у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

В першу чергу, суд вважає за необхідне дослідити обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи в ТОВ «Артіль старателів «Шахтар» з 07.11.2010 по 04.12.2020.

Так, згідно статті 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та двосторонніми угодами в цій галузі.

Пріоритет міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлюється Законом України «Про міжнародні договори України».

Частина 1 ст. 19 цього Закону під назвою Дія міжнародних договорів України на території України передбачає, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства , а ч.2 цієї статті встановлює правило, згідно з яким якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору .

Це твердження ґрунтується також на ст. 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 року, учасницею якої є Україна: ...учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору

Відповідно до Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», яка набрала законної сили 13.03.1992 статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди та членів їх сімей здійснюється за нормами законодавства держави, на території якого вони проживають.

Згідно зі статтею 6 зазначеної Угоди від 13.03.1992 призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СССР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Відповідно статті 5 дія Угоди поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян які встановлені або будуть встановлені законодавством держав учасниць Угоди.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах, враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, зокрема Російської Федерації.

Час роботи на території держав-учасниць держав-учасниць вказаної Угоди ( в тому числі Російської Федерації) враховується до стажу, що дає право на призначення пенсії за Списками № 1 та № 2 за умови підтвердження пільгового стажу належно оформленою ( відповідно до вимог вищезазначеної постанови) уточнюючою довідкою.

Законом України від 11.07.1995 №290/95-ВР ратифіковано Угоду про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів В силу другої-третьої статті 4 даної Угоди, трудовий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. При виїзді трудящого мігранта з Сторони працевлаштування, працедавцем (наймачем) видається йому довідка або інший документ, що містить відомості про тривалість роботи і заробітної плати помісячно.

Водночас, згідно абзацами 2 та 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, передбачено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбулась трудова діяльність.

Тобто, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Таким чином, стаж позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи.

В трудовій книжці позивача містяться записи щодо роботи позивача у період з 07.10.2020 по 04.10.2020 у ТОВ «Артіль старателів «Шахтар» на посадах, що визначені Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 1.

До матеріалів справи, позивачем також надано докази підтвердження атестації робочих місць у ТОВ «Артіль старателів «Шахтар».

В контексті викладеного, суд вважає, що періоди пільгової роботи позивача у ТОВ «Артіль старателів «Шахтар» за спірний період підтверджено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, дії відповідача стосовно направлення запиту та перевірки інформації, поданої для призначення пенсії, передбачені законодавством та належать до компетенції відповідача. При цьому, зазначені довідки видані не офіційним органом влади іноземної держави, а її господарюючим суб`єктом, який знаходиться поза межами юрисдикції відповідних органів України, через що відповідач може мати обґрунтовані сумніви щодо відповідності змісту такої довідки та вживати передбачені законом заходи щодо їх перевірки.

Разом з цим, суд зазначає, що наявність сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої мають бути встановлені обставини, які перешкоджають врахуванню вказаних вище довідок. При цьому, виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для не врахування довідок.

Суд зазначає, що проведення відповідачем перевірки довідок, наданих позивачем не може нівелювати відомості самих довідок, оформлених належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу та одержаної заробітної плати. Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем здійснено будь-які дії щодо складання та направлення до підприємства, на якому працював позивач актів-перевірки, не містять доказів того, що відповідач звертався з запитом до Пенсійного фонду Російської Федерації.

При цьому, суд звертає увагу, що незважаючи на встановлений строк подання додаткових документів, всупереч приписам Порядку № 22-1 в частині подання у тримісячний строк з дня прийняття заяви відсутніх документів, відповідачем 10 серпня 2021 року винесено рішення про відмову в призначенні пенсії.

Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року по справі №344/1402/14-а.

Крім цього, факту подання позивачем документів, які містять недостовірні відомості не встановлено, а періоди роботи позивача у ТОВ «Артіль старателів «Шахтар», узгоджуються із записами у трудовій книжці позивача.

Таким чином, на підставі зазначеного вище, суд приходить висновку, що період роботи позивача у ТОВ «Артіль старателів «Шахтар» з 07.10.2010 по 04.10.2020, необхідно зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому, вказаний період також має бути зарахований і до страхового стажу.

Разом з тим, суд зауважує, що позивач просить врахувати період його роботи з 07.10.2010 по 04.12.2020. Водночас, судом встановлено, що трудовий договір з позивачем розірваний 04.10.2020, а тому саме по вказану дату має бути зарахований період роботи ОСОБА_1 .

Щодо зарахування до страхового та пільгового стажів позивача періоду роботи з 22.02.2021 по 02.08.2021 на ВП «Шахтоуправління Добропільське» ДП Добропіллявугілля-видобуток», суд зазначає наступне.

Так, у спірному рішенні жодним чином не зазначено обґрунтування з якої підстави вказаний період не був зарахований до пільгового стажу позивача. Водночас, у трудовій книжці ОСОБА_1 зазначено, що у вказаний період позивач працює гірником очисного забою, тобто на посаді, що визначена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

На переконання суду, до пільгового стажу позивача відповідачем протиправно не зараховано період роботи з 22.02.2021 по 02.08.2021, оскільки судом встановлено, що трудова книжка позивача містить всі записи про роботу позивача в перелічені спірні періоди на посадах, які віднесені до Списку № 1.

Разом з тим, суд зазначає, що період з 22.02.2021 по 30.06.2021 був зарахований до страхового стажу позивача, про що свідчать матеріали пенсійної справи (форма РС-право), а тому вимоги ОСОБА_1 в частині зарахування спірного періоду до страхового стажу є такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 01.07.2021 по 02.08.2021.

Щодо застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок нарахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.

Між тим, зміст положень статті 14 та частини шостої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 18 липня 2019 року справа № 826/2426/16 листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні були довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого статтями 14 та частиною шостою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 викладено Верховним Судом в постанові від 08 липня 2021 року у справі №212/1743/17-а.

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 не є нормативно-правовими актами і не можуть підміняти і доповнювати положення статті 114 Закону України № 1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, суд вважає, що відповідач правомірно не прийняв до уваги зазначене роз`яснення при розрахунку пільгового стажу позивача.

Отже, на переконання суду, розрахунок стажу роботи позивача необхідно здійснювати без врахування вимог роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, а тому вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви позивача врахувати періоди з 07.11.2010 по 04.10.2020, з 22.02.2021 по 02.08.2021, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 є такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи той факт, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.08.2021 №60 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ґрунтується саме на невірному визначенні страхового та пільгового стажу суд вважає його таким, що підлягає скасуванню. Крім того, враховуючи приписи статтей 9 та 245 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати спірне рішення протиправним.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, а саме: визнання дій неправомірними, суд зазначає, що в даному випадку вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції та не тягнуть за собою настання будь-яких негативних наслідків для особи, правові наслідки для позивача тягне акт індивідуальної дії - рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.08.2021 №60.

Отже, достатнім та необхідним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.08.2021 №60.

Зважаючи на той факт, що заява позивача була розглянута саме Головним управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, суд вважає за необхідне зобов`язати останнього повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 03.08.2021 із урахуванням висновків суду.

Щодо територіального підрозділу, який мав розглядати заяву позивача про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Так, у п.4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначено: … Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу .

Саме на підставі вказаних положень, автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі визначено, що розгляд заяви ОСОБА_1 здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

З огляду на наведене, обов`язок щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії та винесення відповідного рішення має бути покладено саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, а не, як помилково вважає позивач, на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торіха проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908, 00 грн, що підтверджується квитанцією від 20.09.2021.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, ч. 8 ст. 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково зі зміною способу захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми судового збору у розмірі 908, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області суми судового збору, адже саме вказаним органом було відмовлено у призначенні пенсії позивачу.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (ідентифікаційний код 21366538, 18000, м. Черкаси, вул. Смелянська, 23), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, б.3) про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.08.2021 №60, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03.08.2021 із зарахуванням до пільгового та страхового стажу період роботи в ТОВ «Артіль старателів «Шахтар» з 07.11.2010 по 04.10.2020, а також до пільгового стажу період з 22.02.2021 по 02.08.2021, та до страхового стажу період з 01.07.2021 по 02.08.2021 на ВП «Шахтоуправління Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош