Справа № 640/13973/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІКОМ» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІКОМ» до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невжиття дій зі скасування протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копали при Державній службі геології та надр №3964 від 13.06.2017;

- зобов`язати Державну комісію України по запасах корисних копалин скасувати Протокол №3964 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 13.06.2017 про розгляд матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища вапняків як окремого об`єкту надрокористування в Апостолівському районі Дніпропетровської області, поданих на розгляд товариством з обмеженою відповідальністю "Ферромет1". Державний реєстраційний номер У-17-305/1;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України скасувати рішення щодо введення в дію Протоколу №3964 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копали від 13.06.2017 про розгляд матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки ділянки Центральна (північна і південна частини) Мар`янського родовища вапняків як окремого об`єкту надрокористування в Апостолівському районі Дніпропетровської області, поданих на розгляд товариством з обмеженою відповідальністю «Ферромет1». Державний реєстраційний номер У-17-305/1, що оформлене протоколом засідання Робочої групи з розгляду протоколів Держгеонадр від 31.10.2019 № 153.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що лише у листі від 01.12.2020 №1/12 позивач поставив чітку вимогу до Державної служби геології та надр України щодо скасування протоколу №3964 від 13.06.2017.

Державна комісія України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що із вимогами про скасування протоколу засідання колегії ДКЗ від 13.07.2017 №3964 позивач звертався ще в серпні 2020 року, що свідчить про очевидну обізнаність позивача щодо порушення його прав, а тому СП ТОВ «ЕЛІКОМ» звернулось до суду із даним позовом в термін більше ніж через шість місяців.

Державна служба геології та надр України відзив на апеляційну скаргу не подавала. Будь-які її письмові пояснення в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Беручи до уваги, що позивачем в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.ст.311-312 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов висновку щодо пропуску позивачем визначеного абз.1 ч.2 ст.122 КАС України строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, а також про недоведеність існування поважних причин пропуску такого строку.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п.п.1, 9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2021 позовну заяву СП ТОВ «Еліком» залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

В мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено, що предметом розгляду справи є правомірність Протоколу № 3964 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 13.06.2017 і рішення щодо введення в дію Протоколу № 3964, що оформлене протоколом засідання Робочої групи з розгляду протоколів Держгеонадр від 31.10.2019 № 153, в той час, як з даним позовом СП ТОВ «Еліком» звернувся до суду 20.05.2021, внаслідок чого позивачу необхідно надати пояснення про те, коли йому стало відомо про порушення його прав, свобод та інтересів, з доказами на обґрунтування викладених пояснень, заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Вказана ухвала отримана позивачем 06.07.2021, що підтверджується розпискою про отримання (а.с.90 зворот).

На виконання вимог вказаної ухвали позивач 08.07.2021 надав до суду письмові пояснення (а.с.106-108), в яких зазначив, що з вимогою невідкладно внести на розгляд робочої групи питання про скасування протоколу ДКЗ №3964 від 13.06.2017 позивач звернувся до Державної служби геології та надр України листом від 01.12.2020 №1/12, а тому, з урахуванням вимог ч.2 ст.122 КАС України, строк на звернення до суду закінчується 01.06.2021.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В обґрунтування свої доводів щодо дотримання визначених процесуальним законодавством строків звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на абз.2 ч.4 ст.122 КАС України, відповідно до якої якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

В той же час, наведені позивачем положення нерозривно пов`язані із абз.1 ч.4 ст.122 КАС України, якою встановлено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

При цьому позивач не наводить жодних норм, які визначають можливість вирішення спору щодо скасування протоколу ДКЗ №3964 від 13.06.2017 в досудовому порядку.

Разом з тим, предметом розгляду даної справи не є бездіяльність відповідача за наслідками розгляду листа СП ТОВ «Еліком» від 01.12.2020 №1/12 та позовна заява не містить вимог щодо зобов`язання здійснити розгляд даного листа із прийняттям відповідного рішення, та лише у такому випадку підлягають застосування положення ч.4 ст.122 КАС України.

Натомість, предметом розгляду даної справи є саме правомірність Протокол №3964 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 13.06.2017 та рішення Державної служби геології та надр України про введення вказаного протоколу в дію, що оформлене протоколом засідання Робочої групи з розгляду протоколів Держгеонадр від 31.10.2019 № 153.

Однак, всупереч вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2021 про залишення позовної заяви без руху, позивачем не надано заяви про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом та не повідомлено про наявність поважних причин такого пропуску чи про момент, коли позивачу стало відомо про порушення його прав відповідними рішеннями.

В той же час, з самого листа СП ТОВ «Еліком» від 01.12.2020 №1/12 (а.с.82-84) вбачається, що про порушення своїх прав йому стало відомо з 2019 року.

Також, з копії листа СП ТОВ «Еліком» від 03.08.2020 №4/08 (наданої Державною комісією України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України до суду апеляційної інстанції) вбачається, що вже станом на момент написання вказаного листа позивач був обізнаний про наявність оскаржуваних протоколу ДКЗ №3964 від 13.06.2017 та рішення про введення його вдію. І саме у вказаному листі позивач вперше поставив питання про скасування наведених протоколу і рішення.

Отже, навіть з урахуванням вимог ч.4 ст.122 КАС України (беручи до уваги звернення позивача від 03.08.2020 №4/08 до відповідачів про скасування спірних рішень в порядку досудового оскарження), строк для звернення до суду з даним позовом завершився 03.02.2021, в той час, як даний позов подано до Окружного адміністративного суду 20.05.2021, тобто з пропуском встановленого ст.122 КАС України строку.

Таким чином, оскільки з даним позовом до суду першої інстанції позивач звернувся поза межами встановленого процесуальним законодавством шестимісячного строку та на вимогу суду не подав заяву про поновлення такого строку та не навів жодних поважних причин його пропуску, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви в силу ч.2 ст.123, п.п.1, 9 ч.4 ст.169 КАС України.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІКОМ» - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року про повернення позовної заяви - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 13 грудня 2021 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма