Справа № 260/2598/21
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження у адміністративній справі

06 грудня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2598/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Ковач Є.М.

за участю:

представник позивача: не з`явився,

представник відповідачів: Ільтьо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Мельника Павла Петровича, звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівської міської ради, Мукачівського міського голови Балоги Андрія Вікторовича, в якому просить суд: 1. Визнати протиправною бездіяльність Мукачівського міського голови Балоги Андрія Вікторовича щодо неподання на розгляд сесії та Мукачівської міської ради, щодо нерозгляду протягом одного місяця (від дати реєстрації клопотань - 19.05.2020 року) на сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходяться на території міста Мукачево, в межах бульвару Героїв Карпатської України. 2. Визнати протиправним та скасувати рішення 3-ої сесії Мукачівської міської ради 8-го скликання № 69 від 22.12.2020 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходяться на території міста Мукачево, в межах бульвару Героїв Карпатської України. 3. Зобов`язати Мукачівську міську раду повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року та надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходяться на території міста Мукачево, в межах бульвару Героїв Карпатської України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року даний позов було залишено без руху та надано позивачеві строк у десять днів з дня вручення ухвали для усунення, а саме необхідно було надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправної бездіяльності Мукачівського міського голови Балоги Андрія Вікторовича щодо неподання на розгляд сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року та протиправної бездіяльності Мукачівської міської ради щодо нерозгляду протягом одного місяця (від дати реєстрації клопотань 19.05.2020 року) на сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах бульвару Героїв Карпатської України з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року даний позов в частині визнання протиправною бездіяльність Мукачівського міського голови Балоги Андрія Вікторовича щодо неподання на розгляд сесії та Мукачівської міської ради, щодо нерозгляду протягом одного місяця (від дати реєстрації клопотань - 19.05.2020 року) на сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходяться на території міста Мукачево, в межах бульвару Героїв Карпатської України було повернуто позивачеві.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

22 листопада 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про заміну сторони її правонаступником, яким просить: замінити сторону позивача ОСОБА_1 у справі № 260/2598/21 її правонаступником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 .

Вказане вище клопотання обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 померла. На день смерті позивач була зареєстрована в АДРЕСА_2 , проте фактично там не проживала, оскільки 12 років тому цей будинок проданий ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Спадкоємцем першої черги за померлою ОСОБА_1 є її донька ОСОБА_2 . 19 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_1 . Нотаріусом заведена спадкова справа №47/2021 року.

06 грудня 2021 року до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення на заяву про заміну сторони її правонаступником. Зокрема в таких зазначає, що у спадкоємця виникає право на завершення процедури приватизації землі та отримання державного акту про право власності на землю на своє ім`я лише в тому випадку, коли спадкодавець у встановленому законом порядку набув право користування земельною ділянкою, розпочав процедуру її приватизації, але не встиг завершити та отримати правовстановлюючий документ на землю. Між тим, зауважує, що ОСОБА_1 не набула ні права користування, ні права власності на земельну ділянку, права щодо якої має намір заявити ОСОБА_2 , як спадкоємець.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення такого.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення клопотання представника заявника заперечував з підстав, наведених у наданих письмових поясненнях на заяву.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Предметом судового розгляду у даній справі є вимога фізичної особи ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення 3-ої сесії Мукачівської міської ради 8-го скликання № 69 від 22.12.2020 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходяться на території міста Мукачево, в межах бульвару Героїв Карпатської України та зобов`язання Мукачівської міської ради повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 18.05.2020 року та надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходяться на території міста Мукачево, в межах бульвару Героїв Карпатської України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01 вересня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частин першої і другої статті 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Згідно з частинами сьомою, дев`ятою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з частинами десятою-одинадцятою статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Отже, у правовідносинах, що виникають у зв`язку зі зверненням громадянина щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його затвердження орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування реалізує свої управлінські функції, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Проте представник заявника зазначає, про визнання за ОСОБА_2 права на надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходяться на території міста Мукачево, в межах бульвару Героїв Карпатської України, у зв`язку зі смертю позивача.

В заяві вказує на те, що до ОСОБА_2 як спадкоємиці померлої ОСОБА_1 перейшло право на вказану земельну ділянку як до частини спадкового майна, а тому просить адміністративний суд визнати таке право за спадкоємцем померлого і замінити сторону у справі.

В даній справі позивачка ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки, відсутній документ про її право власності на земельну ділянку, що може бути підставою для права її спадкування іншими особами.

Крім того в даній справі померлою позивачкою оскаржувалися дії суб`єкта владних повноважень, які на думку позивача призвели до порушення її права отримати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки. Всі доводи представника померлого позивача та особи, яка прийняла спадщину стосуються саме питань права власності, що виникають у земельних правовідносинах, що не є предметом даного спору.

Положеннями пункту 5 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Отже аналіз наведених норм процесуального закону дає можливість зробити висновок, що для вирішення питання здійснення процесуального правонаступництва позивача у цій справі вирішальним є встановлення чи допускають спірні відносини, які виникли між позивачем та відповідачем у цій справі, правонаступництво.

Правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого, при цьому правонаступництво може бути універсальним або частковим. За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. Це має місце у разі спадкування, об`єднання в одне кількох підприємств, установ, організацій. За часткового правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Процесуальним правонаступництвом в адміністративному процесі є заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника, і він продовжує його участь у справі.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з пунктом «г» статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельну ділянку; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку правовстановлюючого документу на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Тобто, у спадкоємця виникає право на завершення процедури приватизації землі та отримання державного акту про право власності на землю на своє ім`я лише в тому випадку, коли спадкодавець у встановленому законом порядку набув право користування земельною ділянкою, розпочав процедуру її приватизації, але не встиг завершити та отримати правовстановлюючий документ на землю.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами згідно зі статтею 118 Земельного кодексу України полягає в такому:

- громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри;

- відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні;

- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін;

- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу;

- відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність;

- відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити її. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність в майбутньому.

Разом з тим, ОСОБА_1 , за життя, не отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі № 727/7684/16-а зазначив, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно, починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом.

Окрім цього, згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування (постанова від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16).

Право ж на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування виникає лише після ухвалення рішення компетентного органу про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю.

Водночас адміністративний суд не є належним та компетентним судом на вирішення питання щодо вирішення спору в обраний позивачем спосіб через визнання права на спадщину.

Тим більше в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_2 (в особі законного представника) подавала окрему заяву до відповідача про бажання продовжити процедуру щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходяться на території міста Мукачево, в межах бульвару Героїв Карпатської України, як спадкоємця після смерті матері і саме їй було відмовлено у цьому.

Таким чином, аналізуючи вказані норми, в контексті викладених обставин, суд дійшов висновку, що процесуальне правонаступництво у відносинах, щодо яких виник даний спір, не допускається.

На підставі наведеного, провадження у даній адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заявника про заміну сторони правонаступником - відмовити.

Провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно зі ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 13 грудня 2021 року.

СуддяЯ. М. Калинич