Справа № 200/13372/21
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 грудня 2021 р. Справа №200/13372/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління ПФУ у місті Селидове Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06.03.2020 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах;

зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 пільговий стаж з 18.02.1991 по 30.06.2000 (шахта Чайкіно) та призначити пенсію на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 12.10.2021 позовна заява залишалася без руху та позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви

Ухвалою суду від 25.10.2021 процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою суду від 12.10.2021 року у справі №200/13372/21 продовжено на 10 днів.

09.11.2021 на виконання вимог ухвали про залишення без руху до суду надійшла уточнена позовна заява, разом із доказами її направлення відповідачу.

Згідно вимог ч. 8 ст. 171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Суддя Буряк І.В. з 10.11.2021 по 02.12.2021 перебувала у відпустці, з 03.12.2021 по 11.12.2021 на лікарняному, отже питання щодо підстав для відкриття провадження у справі суд вирішує в межах ч. 8 ст. 171 КАС України, тобто протягом 5 днів з дня отримання суддею документів поданих на виконання ухвали про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви (13.12.2021).

Розглянувши подані позивачем документи, судом встановлено наступне.

Ухвалою суду від 12.10.2021 позовна заява залишалася без руху та позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду позовної заяви в новій редакції із визначенням вірного відповідача та реквізитами останнього; власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; копії оскаржуваного рішення; клопотання про поновлення строку звернення до суду; доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи позовної заяви та копій поданих до суду документів.

На виконання вказаної ухвали, позивачем надано уточнену позовну заяву де відповідачем визначено Управління ПФУ у місті Селидове Донецької області (, 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Павлика Морозова, 5), до вказаного ж відповідача позивач звертає уточнені вимоги позову, також позивачем подано клопотання про продовження строку подання позову.

Під час розгляду документів поданих позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, судом установлено, що оскаржуване рішення ухвалено 06.03.2020, тобто з дати ухвалення минуло більш ніж півтора роки до моменту звернення за його оскарженням, докази, які б свідчили про непереборні обставини, що стали на заваді своєчасного звернення суду про дату отримання оскаржуваного рішення, про дати перетину лінії розмежування, тощо, суду не надані.

Крім цього уточнюючи позовні вимоги позивач вказав у якості відповідача Управління ПФУ у місті Селидове Донецької області () у якості відповідача.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що за вказаним позивачем , зареєстровано СЕЛИДОВСЬКЕ ОБ`ЄДНАНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ (СЕЛИДОВСЬКЕ ОУ ПФУ ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ) (Україна, 85400, Донецька обл., місто Селидове, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ПРАЦІ, будинок 6). Окрім з тексту оскаржуваного рішення (копію якого позивачем долучено до документів на усунення недоліків позовної заяви) вбачається, що вказане рішення ухвалене Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

Таким чином, суд констатував, що недоліки позовної заяви позивачем не усунені у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.10.2021 процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.10.2021 року у справі №200/13372/21 продовжено на 10 днів з дня вручення позивачу даної ухвали, шляхом надання, доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи позовної заяви та копій поданих до суду документів, уточненого позову в частині визначення вірного відповідача у справі, та доказів в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду із даним позовом.

09.11.2021 на виконання вимог ухвали про залишення без руху до суду надійшла уточнена позовна заява, доказів же в обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом суду не надано, як і клопотання із зазначенням інших підстав, тобто вимоги ухвали суду від 12.10.2021 та від 25.10.2021 позивачем не виконані.

Як вже зазначалось судом ч. 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Таким чином, умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск, а також відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод та законних інтересів. Отже законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

У свою чергу поняття особа повинна потрібно тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені, про що вказано у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 справа № 340/1019/19.

Щодо визначення, власне, поважності причин пропуску строку звернення до суду, то суд вважає за необхідне вказати, що законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування, та доданих до неї матеріалів.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 06.03.2019 (справа №805/1985/18-а), від 04.09.2019 (справа №826/14779/15).

До суду позивач звертається через підсистему Електронний суд.

Як зазначалось раніше, судом установлено, що оскаржуване рішення ухвалено 06.03.2020 року, тобто з дати ухвалення минуло більш ніж півтора роки до моменту звернення за його оскарженням, докази, які б свідчили про непереборні обставини, що стали на заваді своєчасного звернення суду про дату отримання оскаржуваного рішення, про дати перетину лінії розмежування, тощо, суду не надані, як і не надано клопотання про витребування таких.

Таким чином, суд дійшов висновку, що недоліки позовної заяви позивачем не усунені.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Слід зауважити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Слід зауважити, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивач подавши документи до органу пенсійного фонду з метою призначення пенсійних виплат та не отримавши такі протягом півтора року не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку звернення до суду з метою оскарження рішення суб`єкта владних повноважень від 06.03.2020. У зв`язку з чим слід вказати наступне.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно із частинами першою, другою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що при подані позову не було подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, що стало підставою для залишення позову без руху, а на усунення недоліків позовної заяви вказано причини пропуску строку, які не визнані судом поважними, - позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління ПФУ у місті Селидове Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії разом із доданими матеріалами повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Буряк