Справа № 640/4140/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ № 640/4140/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС" (03056, м. Київ, вул. Дашавська, буд. 25, кв.75, )

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.02.2020 №0101, № 0101, № 0101.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.03.2020 відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» з контрагентами ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП», ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАЕП», ТОВ «ОСТЕРС» спростовується первинними документами, що відображають суть господарські операції. Позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що контролюючий орган, приймаючи оскаржувані податкове повідомлення-рішення, діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України. З огляду на викладене вказано про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 23.12.2019 по 10.01.2020 Головним управлінням ДПС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2019, валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2019, з питань єдиного внеску на загальне обов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 30.09.2019 та іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт перевірки від 23.01.2020 № 27/26-15- 05-01-01/37593482.

В ході перевірки контролюючим органом встановлено неправомірність документального оформлення взаємовідносин ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» з контрагентами ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП», ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАЕП», ТОВ «ОСТЕРС».

Згідно висновків перевірки встановлено порушення ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС»:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5 Положення бухгалтерського обліку №11 «Зобов`язання» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20 (із змінами і доповненнями); п.5 Положення бухгалтерського обліку №15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (із змінами і доповненнями); п.6 Положення бухгалтерського обліку №16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248; п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; п.1.2 ст. 1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, товариством занижено податок на прибуток на загальну суму 330 002 грн., в тому числі: за 2017 рік - 328 472 грн., за 2018 рік 1530 гривень.

- п.44.1 ст.44, п. 187.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.5 п.198.6 ст. 198 п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996 - XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1, п.2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704? товариством занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 156031 грн, в тому числі: за грудень 2017 року на суму 101019 грн., за січень 2018 року на суму 19685 грн., за квітень 2018 року на суму 33627 грн., за листопад 2018 року на суму 61 грн,, за грудень 2018 року на суму 1639 грн.

- п.201.1 п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» встановлено відсутність реєстрації податкових накладних на суму податкових зобов`язань у сумі 2842 гривень.

- р.3 «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 та п.п. «б» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України щодо подання податкових розрахунків за формою №1-дф, 2-3 квартали з помилками.

11.02.2020 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

№0101 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 495003 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 330002 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 165001 грн.

№2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 234049 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 156031 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 78018 грн.

№0101 про застосування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1422 грн.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки та винесеним за її результатом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.п.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Перевіряючи правомірність дій відповідача у винесенні спірних податкових повідомлень-рішень суд виходить з наступного.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції, зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, у перевіреному періоді позивач мав господарські відносини з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП», ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАЕП», ТОВ «ОСТЕРС».

1. 20.12.2017 між ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» (покупець) та ТОВ «ОСТЕРС» (постачальник) укладено договір поставки №85, згідно якого постачальник зобов`язується поставляти та передати у власність покупця продукцію, а покупець прийняти та оплатити продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у додатках до договору.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано копії видаткових та податкових накладних, рахунків на оплату, платіжні доручення, картки рахунку 631.

За роз`ясненнями позивача, придбані у ТОВ «ОСТЕРС» матеріали в подальшому реалізовувалися на замовлення ТОВ «Дипроінбуд» за умовами укладеного договору № 85ВР -2.1 від 28.02.2017, що підтверджується наступними документами: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2018 року; актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року, актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №4 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №5 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №6 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №7 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №8 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №9 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 10 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 11 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 12 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 13 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №14 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року.

Викладені обставини, на думку позивача, вказують на реальне придбання, переміщення придбаного товару у ТОВ «ОСТЕРС», а також його продаж кінцевому споживачу.

Водночас, суд наголошує, що в акті перевірки зазначено таку інформацію по контрагенту позивача.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних, за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 ТОВ «ОСТЕРС» на адресу ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» оформлено (зареєстровано) податкові накладні, що підписані засобом ЕЦП директором ТОВ «ОСТЕРС» ОСОБА_1.

Згідно з інформаційними базами даних ГУ ДПС у м. Києві, а саме, ІС «Податковий блок» встановлено, що по ТОВ «ОСТЕРС» заведена облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва 29.03.2018 № 67/09-19-21-12, орган ДПС, який виявив та відпрацював СФП - ГУ ДФС в Івано-Франківській області, у результаті порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України - зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Крім того, отримано пояснення про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності керівника (головного бухгалтера) ТОВ «ОСТЕРС» ОСОБА_1 , який перебував на посаді на момент здійснення операції.

Також зазначено про не підтвердження поставки послуг по ланцюгу постачання відповідно до даних єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН).

Відповідно до податковою розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1 ДФ) ТОВ «ОСТЕРС» за 4 квартал 2017 рік - 6 осіб. Згідно з фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік, балансова вартість основних засобів ТОВ «ОСТЕРС» - 0 грн.

Наведені обставини дали підстави контролюючому органу дійти висновку про неможливість підтвердження операції стосовно врахування реального часу їх здійснення, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності.

2. 21.12.2017 між ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» (покупець) та ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАНІ» (постачальник) укладено договір поставки №101, згідно якого згідно якого постачальник зобов`язується поставляти та передати у власність покупця продукцію, а покупець прийняти та оплатити продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у додатках до договору.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано копії видаткових та податкових накладних, рахунків на оплату, платіжні доручення, картки рахунку 631.

За роз`ясненнями позивача, придбані у ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАНІ» матеріали в подальшому реалізовувалися на замовлення ТОВ «Дипроінбуд» за умовами укладеного договору № 85ВР -2.1 від 28.02.2017, що підтверджується наступними документами: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2018 року; актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року, актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №4 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №5 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №6 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №7 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №8 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №9 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 10 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 11 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 12 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом № 13 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року; актом №14 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року.

Викладені обставини, на думку позивача, вказують на реальне придбання, переміщення придбаного товару у ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАНІ», а також його продаж кінцевому споживачу.

Водночас, суд наголошує, що в акті перевірки зазначено таку інформацію по контрагенту позивача.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних, за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАНІ» на адресу ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА К.ІЮС» оформлено (зареєстровано) податкові накладні, що підписані засобом ЕЦП директором ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАНІ» ОСОБА_2.

Згідно з інформаційними базами даних ГУ ДПС у м. Києві, а саме, ІС «Податковий блок» встановлено, що по ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАНІ» заведена облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 29.03.2018 № 56/09-19-21-12, орган ДПС, який виявив та відпрацював СФП - ГУ ДФС в Івано- Франківській області, у результаті порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України - зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Крім того, отримано пояснення про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності керівника (головного бухгалтера) ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАНІ» ОСОБА_2 , який перебував на посаді на момент здійснення операції.

Даними Єдиного реєстру податкових накладних ее підтверджено поставки послуг по ланцюгу постачання.

Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1 ДФ) ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАНІ» за 4 квартал 2017 рік - 1 працівник. Згідно з фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік, балансова вартість основних засобів ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАНІ» - 0 грн.

Наведені обставини у сукупності дали підстави контролюючому органу дійти висновку про неможливість підтвердження операції стосовно врахування реального часу їх здійснення, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності.

3. 04.12.2017 між між ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» (замовник) та ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (постачальник) укладено договір №04/12/17-ПР-С на виконання підрядних робіт, згідно якого підрядник бере на себе зобов`язання у відповідності до завдання та технічних умов наданих замовником та умов даного договору своїми силами, інструментами та механізмами та з використанням матеріалів замовника виконати комплекс підрядних з улаштування цегляної кладки та влаштування важких залізобетонних перемичок у житловому будинку №1 по об`єкту житловий комплекс з об`єктами соціально-побутового призначення в 11 мікрорайоні житлового масиву «Позняки» по вул. Дніпровська Набережна у Дарницькому районі м. Києва.

На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано копії договірної ціни, локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1, довідку про вартість робіт та витрат, акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, підсумкову відомість ресурсів, акт прийому-передачі матеріалів, відомості витрачених ресурсів витрат замовника, податкові накладні, платіжні доручення, документи в підтвердження повноважень керівника ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП», ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 29.03.2017 №13-Л ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП».

Водночас, суд наголошує, що в акті перевірки зазначено таку інформацію по контрагенту позивача.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних, за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» на адресу ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» податкові накладні, що підписані засобом ЕЦП директором ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» ОСОБА_3.

Згідно з інформаційними базами даних ГУ ДПС у м. Києві, а саме, ІС «Податковий блок» встановлено, що по ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» заведена облікова картка суб`єкта фіктивне то підприємництва від 14.05.2018, орган ДПС, який виявив та відпрацював СФП - Київська ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області, у результаті порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України - зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

ГУ ДПС у м. Києві від СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві отримано протокол допиту гр. ОСОБА_3 , в якому він зазначив про непричетність до створення та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «СПЕЦ- АЛЬЯНС ГРУП».

Наведені вищі обставини стали підставою для висновку контролюючого органу про не підтвердження факту придбання ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» матеріалів по взаємовідносинам ТОВ «ХАЙТЕК КОМПАЕП», ТОВ «ОСТЕРС» та будівельно-монтажних робіт з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП», а встановлено лише документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Суд вважає такі висновки контролюючого органу обґрунтованими, з огляду на таке.

Умовами реалізації права платника на формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій замовника та виконавця для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2020 у справі № 823/1538/16, адміністративне провадження № К/9901/37781/18.

Одночасно, наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Формальна наявність договору, видаткових накладних, рахунків на оплату тощо, за встановлених у справі обставин, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Первинні документи, зокрема, податкові накладні, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої поставки між суб`єктами.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2020 у справі № 823/1538/16, адміністративне провадження №К/9901/37781/18.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.01.2016 у справі за позовом ПАТ «МТС Україна» до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

При цьому, висловлюючи позицію щодо оцінки доданих до матеріалів справи пояснень посадових осіб платника податків - постачальника товарів (послуг), Верховний Суд України вказав, що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їх пояснень відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Суд зазначає, що згідно правового висновку Верховного суду України, податкові накладні, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатись належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами.

Більше того, слід зазначити, що на момент розгляду адміністративної справи судами не було постановлено вироків щодо офіційних осіб контрагентів позивача, однак це не може спростовувати достовірність пояснень таких осіб відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 826/9563/17.

Наведене нівелює посилання позивача на судові рішення по справі №826/17097/18 в підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП».

Крім цього, про відсутність факту здійснення господарської операції може свідчити, зокрема те, що результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Як встановлено приписами Податкового кодексу України, підставами для віднесення до складу сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Вищевикладене узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 19.05.2020 у справі № №813/2488/14, адміністративне провадження №К/9901/19273/18.

Також, суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі №440/422/19 та від 20.12.2019 у справі №826/16776/18 зазначив, що наявність у платника податку первинних документів, які не мають дефекту форми, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів. Якщо документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва, вони не можуть бути підставою бухгалтерського та/чи податкового обліку, оскільки статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках не може надавати встановлені законом податкові вигоди.

Відтак, оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення конкретних фактичних обставин справи, врахувавши ненадання усіх документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують здійснення такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх виконання, відсутність у контрагента матеріально-технічної можливості здійснювати обумовлені домовленістю із позивачем зобов`язання, у сукупності із виявленими фактами фіктивної діяльності контрагента, суд приходить до висновку про те, що надані позивачем документи не підтверджують постачання товарів в адресу позивача, що унеможливлює розцінювати їх як належні, достатні та достовірні докази придбання позивачем обумовленими господарськими договорами послуг.

Таким чином, оскільки позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факт реальної зміни матеріального та грошового стану контрагента, а первинні документи, які надані до суду, свідчать лише про факт оформлення господарської операції для заниження бази оподаткування позивача, суд приходить до висновку про правомірність висновків контролюючого органу викладених в акті перевірки з цього питання.

Також висновками перевірки встановлено завищення ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» витрат господарської діяльності на загальну суму 14209 по взаємовідносинам з Міністерством оборони України на виконання договору від 24.12.2015 №303/3/12/293-15, що також вплинули на формування податкових зобов`язань з податку на додану вартість, та порушення позивачем вимог п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині відсутності реєстрації податкових накладних на суму податкових зобов`язань у сумі 2842 грн.

Мотивуючи протиправність висновків перевірки в цій частині, позивач посилався на продовження терміну виконання робіт по укладеному договору та надані в ході перевірки пояснення бухгалтера ТОВ «СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС» про те, що спірні суми включені в грудні 2019 року, згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 19.12.2019 та акту №48 приймання виконаних будівельних робіт.

На думку суду, надані пояснення не спростовують висновків перевірки в зазначеній частині.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що відповідач при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно та своєчасно, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що не підлягають скасуванню.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Питання розподілу судових витрат, відповідно до норм статті 139 КАС України, судом не вирішується з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ " СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС ".

Керуючись статтями 6, 72-77,241-246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНА ПЕРСПЕКТИВА ПЛЮС" (03056, м. Київ, вул. Дашавська, буд. 25, кв.75, ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська