Справа № 460/3985/20
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2021 року м. Рівне №460/3985/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), за змістом якого просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2012 у справі №2-а-7873/11;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на виконання постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2012 у справі №2-а-7873/11 по день донарахованої частини пенсії;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 (включно) державну пенсію по інвалідності з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду , заподіяну здоров`ю з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до ст.ст.50, 54 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 05.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.10.2020 у задоволенні клопотань про витребування додаткових доказів та про заміну неналежного відповідача відмовлено.

Ухвалою суду від 09.10.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду в адміністративній справі №510/1286/16-а.

Ухвалою суду від 13.12.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.12.2021 позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 (включно) державну пенсію по інвалідності з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду , заподіяну здоров`ю з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до ст.ст.50, 54 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням виплачених сум залишено без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2012 у справі №2-а7873/11 відповідачем було нараховано кошти в сумі 13066,86грн, однак ця сума перерахована на банківський рахунок позивача лише 29.01.2020. Покликаючись на положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, позивач вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії на підставі судового рішення, яка з вини відповідача фактично виплачена лише 29.01.2020. У зв`язку з цим позивач звернулася до органу Пенсійного фонду про нарахування компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії. Відповідач протиправно відмовив нарахувати та виплатити зазначену компенсацію.

01.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що законодавчі підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні, оскільки рішення суду фактично виконане.

Виплата нарахованих сум з пенсійних виплат за рішеннями суду, які фінансуються за рахунок Державного бюджету України, здійснюється Державною казначейською службою України та її територіальними органами. Відтак, вина управління у несвоєчасній виплаті нарахованих сум пенсії відсутня.

Вимоги щодо компенсації за втрату частини пенсії є видом цивільно-правової відповідальності, яка встановлюється за порушення виконання зобов`язання, та не може бути застосована у сфері пенсійного законодавства.

Крім того, відповідач просив врахувати, що позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та відсутності поважних причин такого пропуску.

За наведених обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2012 у справі №2-а-7873/11 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 19.04.2011 по 22.07.2011;

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 як потерпілій І категорії інваліду ІІІ групи державну пенсію, виходячи з 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 19.04.2011 по 22.07.2011 із урахуванням проведених сум; 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 19.04.2011 по 22.07.2011 із урахуванням проведених сум;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначена постанова набрала законної сили 26.06.2013 (а.а.с.17-18).

На виконання вказаного рішення суду відповідачем здійснено відповідний перерахунок пенсії у січні 2014 року, що підтверджується розпорядженням від 17.01.2014 №134062 та протоколом від 28.01.2014 (а.а.с.38-40).

Фактичну виплату нарахованих згідно з рішенням суду сум проведено 29.01.2020, що підтверджується випискою з карткового рахунку позивача (а.с.13).

На звернення позивача щодо нарахування та виплати компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати відповідач листом від 18.05.2020 №5541-5277/К-02/8-1700/20 повідомив про те, що нарахування та виплата сум пенсії за рішенням суду проведена без порушення умов та термінів такої виплати, а, відтак, підстави для нарахування та виплати компенсації за втрату частини доходу в зв`язку з порушенням термінів їх виплати відсутні (а.а.с.9-10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Строки виплати пенсії встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2013 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону №1058-IV (в редакції, станом до 01.01.2017), пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Згідно з пунктом 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 08.08.2019 у справі №638/19990/16-а.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Доводи відповідача, що перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення не є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ, а має характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто, вказана сума є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №522/2370/17, постанові від 15.10.2020 у справі №240/11439/19, постанові від 23.12.2020 у справі №640/7975/15-а.

Зазначену правову позицію Верховного Суду суд враховує при вирішенні даного судового спору відповідно до приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2012 у справі №2-а-7873/11, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відтак, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є протиправними.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на те, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки виплати нарахованих пенсій за рішенням суду здійснює Державна казначейська служба України та її територіальні органи, є безпідставними з огляду на встановлені обставини справи та висновки суду, зроблені на підставі аналізу норм Закону №2050-ІІІ та Порядку №159.

Щодо посилання відповідача на пропущення позивачем строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, суд зазначає таке.

У постанові від 09.06.2021 у справі №240/186/20 Верховний Суд зазначив, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. Отже, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді відповідного органу про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити.

Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Зазначену правову позицію Верховного Суду суд враховує при вирішенні даного судового спору відповідно до приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від відповідного органу на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру виплат, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

Як зазначено судом вище, фактична відмова виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати викладена у листі відповідача від 18.05.2020 №5541-5277/К-02/8-1700/20.

З позовною заявою у даній справі позивач звернулася до суду 02.06.2020 (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду позивачем не пропущено.

Згідно з статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті у повному обсязі.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, виходячи з положень частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно з рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2012 у справі №2-а-7873/11 з квітня 2011 року по грудень 2019 року, як це передбачено Законом №2050-ІІІ та Порядком №159.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована позивачу згідно з постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 07.09.2012 у справі №2-а-7873/11.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з квітня 2011 року по грудень 2019 року на суму пенсії 13066,86грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, буд.7, м.Рівне, 33028, ідентифікаційний код юридичної особи: 21084076).

Рішення складено 13 грудня 2021 року.

Суддя О.М. Дудар