Справа № 620/5689/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

30 листопада 2021 року м. Чернігів Справа № 620/5689/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Якуш І.В.,

представника позивача Карети О.О.,

та представника відповідача Бисикало Т.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та податкової вимоги,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом (зі змінами) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (Форма Р) № 5 від 06.11.2019; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (Форма Р) № 5 від 06.11.2019; визнання протиправним та скасування рішення № 5 від 06.11.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; визнання протиправною та скасування податкової вимоги № Ф-5 від 06.11.2019 про сплату недоїмки, штрафу, пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в період з 20 вересня 2019 року по 03 жовтня 2019 року працівниками Головного управління ДПС у

Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка

щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за наслідками якої складено акт №67/33/ від 10.10.2019. Вказаним актом встановлені порушення вимог Податкового кодексу України, в зв`язку з чим Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та податкова вимога. Однак, висновки Головного управління ДПС у Чернігівській області, що викладені в акті перевірки, носять характер суб`єктивних припущень, не підкріплені належними доказами та фактично базуються на посиланні на дані інтегрованої картки платника податків в яку начебто внесені відомості/дані задекларовані самим платником податків, а саме дані які були подані самим позивачем шляхом подання уточнюючої податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік №27357626 від 19.09.2019, що взагалі не передбачено чинним законодавством та суперечить Порядку оформлення результатів документальних, перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727. Відтак, оскільки дослідженням фактичних фінансово-господарських операцій позивача за період 2017 - 2018 роки не встановлено, документально підтверджених фактів порушення ним вимог Податкового кодексу України, що стали підставою для донарахування останньому податку на доходи фізичних осіб, то можна зробити однозначний висновок що відповідач при проведенні перевірки та формуванні її висновків, дійшов помилкового висновку про заниження позивачем задекларованої ним суми податку на доходи фізичних осіб. Позивач не може погодитись з зазначеними рішеннями та вважає, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, за якими збільшено суми податків та нараховані штрафні (фінансові) санкції суперечать законодавству з питань оподаткування. Так, роблячи висновки про донарахування позивачу 153 251,02 грн податку на доходи фізичних осіб - відповідач обґрунтовує зазначене донарахування тим, що позивач сам задекларував зменшення суму витрат, що і призвело до збільшення оподаткованого доходу. При цьому, відповідач заперечуючи те, що вони зазначену суму беруть виключно з помилково поданої декларації (яка не була прийнята податковим органом і не відображена у даних платника податків), і зазначають про підтвердження суми в результаті проведеної перевірки - не може зазначити ні наслідком яких правочинів являються зазначені витрати, ні якими первинними фінансово-господарськими документами вони підтверджуються, ні період їх виникнення, ні навіть що це за витрати в принципі. А щодо намагання обґрунтувати зазначені висновки/твердження тим, що факт реальності/правильності подання уточнюючої декларації підтверджується поданням уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ за 2017 рік, оскільки на думку відповідача в даному випадку суми коригування ПДВ тотожні з сумами коригування доходів/витрат, і на їх думку є доказом підтверджуючим реальність/правильність начебто поданої уточнюючої декларації про майновий стан та доходи. Однак, такі твердження також не відповідають дійсності оскільки: по перше, сам факт подання уточнюючих розрахунків з ПДВ ніяк не пов`язаний з появою у платника якогось обов`язку чи підстав для уточнення доходів/витрат; по друге, часткове коригування задекларованого податкового кредиту з ПДВ, а саме тимчасове виключення з податкового кредиту деяких податкових накладних, ніяк не пов`язане і не впливає на суми задекларованих доходів/витрат і не позбавляє платника права на віднесення зазначених сум до податкового кредиту у наступних періодах; по третє, загальна сума коригування податкового кредиту (загалом за 2017 рік становить 333 129,00 грн) ніяк не дорівнює сумі коригування доходів/витрат в сумі 851 395,00 грн, що ще раз підтверджує безпідставність висновків відповідача. Зазначаючи в акті про не включення до доходу від здійснення підприємницької діяльності суми 32 421,98 грн і тим самим його заниження, відповідач обґрунтовує наступним розрахунком 3848347,63 грн + 308789,98 грн - 4124715,63 грн = 32 421,98 грн, де 4124715,63 грн - отримані протягом 2017 року на банківський рахунок кошти; 3848347,63 грн - сума наданих послуг та реалізованої продукції; 308789,98 грн - сума дебіторської заборгованості станом на 01.01.2017. При цьому, ні розмір ні взагалі факт існування дебіторської заборгованості не підтверджено жодним доказом. Щодо висновків про завищення витрат на оплату праці, то вони також є абсолютно необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодним доказом, або навіть математичними розрахунками, і ґрунтуються виключно на даних уточненої декларації, яка самим же податковим органом не була прийнята і не може бути джерелом інформації, а тим більше враховуючи, що дані, що в ній містяться суперечать первинним документам. ТМЦ, а саме кукурудзи на суму 37 333,33 грн, відповідач обґрунтовує виключно тим, що позивач не надав при перевірці письмових пояснень щодо існування/відсутності. Висновки про заниження позивачем доходу на 25500,00 грн, по взаємовідносинам з ТОВ «Торговий Дім Фідленс» та ФОП ОСОБА_2 також не відповідають дійсності, оскільки суми отриманих від зазначених контрагентів були в повному обсязі відображені у книзі доходів та витрат. За таких обставин, висновки про існування у платника податків порушень законодавства з питань оподаткування, не відповідають дійсності та суперечать діючому законодавству, а отже і оскаржувані рішення та податкова вимога вказаним принципам та вимогам не відповідають та підлягають скасуванню.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 поновлено строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача в межах встановленого судом строку подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що на підставі вимог Податкового кодексу України, Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області та плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 року, за результатом якої складено Акт від 10.10.2019 №67/33/ НОМЕР_1 . Вказаним актом встановлені порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне

соціальне страхування та Порядку обліку платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, внаслідок чого останнім: не подано повідомлення про об`єкти оподаткування (за формою №20-ОПП); занижено суму валового доходу за 2017 рік на суму 121907,26 грн та за 2018 рік на 10039,82 грн; завищено витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату 26864,38 грн; занижено податок на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2017 року на 153251,03 грн. Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки - 181837,09 грн, в тому числі за 2017 рік 180029,92 грн, за 2018 рік - 1807,17 грн; протягом періоду з 01.01.2017 по 31.12.2017 ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно перераховано податок на доходи з фізичних осіб, який нарахований та утриманий із заробітної плати працівників. Загальна сума заборгованість із сплати податку на доходи фізичних осіб 829,27 грн; занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2017 року на 15002,50 грн, за результатами 2018 року на 150,60 грн. Усього донараховано військового збору за актом перевірки - 15153,10 грн, в тому числі за 2017 рік - 15002,50 грн, за 2018 рік - 150,60 грн; занижено суму єдиного соціального внеску за 2017 рік на 62339,76 грн. Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого на розмір мінімального страхового внеску, за результатами перевірки всього на суму 62339,76 грн, в тому числі за 2017 рік на 62339,76 грн. По суті виявлених порушень в ході перевірки та за результатами акту правомірно було складено, зокрема оскаржувані податкові повідомлення рішення від 06.11.019 №5, №5, вимогу про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ №Ф-5 від 06.11.2019, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №5 від 06.11.2019.

27.08.2021 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду розгляд даної справи призначено за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1 статті 75, підпунктів 77.1, 77.4 статті 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі Податковий кодекс України), відповідно до направлень№ 80 від 30.01.2017, № 81 від 30.01.2017 та наказу від 26.01.2017 № 68 та плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на І квартал 2017 року посадовими особами відповідача проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 20.02.2017 № 52/13- про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 (далі акт попередньої перевірки) (том № 5 а.с.189-205).

За актом попередньої перевірки, зокрема були встановлені:

порушення пункту 167.1. статті 167, підпункти 177.1,177.2, 177.4.,177.5, 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження валових доходів в річній податковій декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік № від 23.01.2017 на суму 74344,59 грн та заниження валових витрат на суму 7355,84 грн, в результаті чого було занижено податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності, що підлягала сплаті до бюджету за 2016 рік на загальну суму 12057,98 грн;

порушення підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX підпункт 163.1.1 пункт 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, Закон України від 28.12.2014 № 71-VIІI «Про внесення змін до Податкового кодексу України», який набрав чинності з 01.01.2015, що призвело до заниження податкового зобов`язання по військовому збору за 2016 рік на загальну суму 1004,83 грн.

За результатом перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.03.2017 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 18086,97 грн та № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 1256,04 грн (том № 5 а.с.208-209). Дані податкові повідомлення-рішення отриманні платником, не оскаржувалися та сплачені в установлені строки.

Як слідує з матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 було подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2017 рік (від 09.02.2018 вх.№25477225) та задекларовано суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року в розмірі 38769,76 грн (том № 1 а.с.15-17).

Відповідно до поданої уточнюючої декларації (вх. №27357626 від 19.09.2019), ФОП ОСОБА_1 було визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами звітного (податкового) року, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 192020,79 грн (том № 1 а.с.142-143).

На підставі вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.77.4, ст.77, п.78.2, ст.78, ст.82, ст.8 Податкового кодексу України, Закону України від 08.07.2010 №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до направлення № 48 від 19.09.2019 та плану-графіку проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 10.10.2019 № 67/33/ НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 (далі акт перевірки) (том № 1 а.с.22-62).

За результатами перевірки встановлені наступні порушення:

п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України та Порядку обліку платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300, не подано повідомлення про об`єкти оподаткування (за формою №20-ОПП);

п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду занижено суму валового доходу за 2017 рік на суму 121907,26 грн та за 2018 рік на 10039,82 грн;

п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 завищені витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату 26864,38 грн;

п.п.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено податок на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2017 року на 153251,03 грн;

Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки - 181837,09 грн, в тому числі за 2017 рік 180029,92 грн, за 2018 рік - 1807,17 грн.

п.п.168.1.2, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168; п.п. а, п.п. „ґ п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме протягом періоду з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно перераховував податок на доходи з фізичних осіб, який нарахований та утриманий із заробітної плати працівників.

Загальна сума заборгованість із сплати податку на доходи фізичних осіб 829,27 грн.

п.п. 1.1 п.161 підрозділу 10 Податкового кодексу України, занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2017 року на 15002,50 грн, за результатами 2018 року на 150,60 грн.

Усього донараховано військового збору за актом перевірки - 15153,10 грн, в тому числі за 2017 рік - 15002,50 грн, за 2018 рік - 150,60 грн;

підпункт 2 пункту 1 статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування внаслідок чого платником було занижено суму єдиного соціального внеску за 2017 рік на 62339,76 грн.

Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого на розмір мінімального страхового внеску, за результатами перевірки всього на суму 62339,76 грн, в тому числі за 2017 рік на 62339,76 грн.

По суті виявлених порушень в ході перевірки та за результатами акту було складено, зокрема податкові повідомлення рішення:

від 06.11.2019 №5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 272755,64 грн (за податковими зобов`язаннями 181837,09 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 90918,55 грн) (том № 1 а.с.12);

від 06.11.2019 №5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 22729,65 грн (за податковими зобов`язаннями 15153,10 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 7576,55 грн) (том № 1 а.с.9);

вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 06.11.2019 №Ф-5 на суму 62339,76 грн (том № 1 а.с.14);

рішення №5 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06.11.2019 на суму 12467,95 грн (том № 1 а.с.13).

При цьому, 26.03.2021 позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просить визнати до відома уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за

2017 рік, подана 19 вересня 2019 року. Реєстраційний № 27357626, декларація подана помилково (том № 1 а.с.153).

Згідно довідки Головного управління ДПС у Чернігівській області від 29.03.2021 № 1351/АП/25-01 станом на 29.03.2021 невиконані зобов`язання зі сплати податкових зобов`язань за даними декларацій 2017 рік відсутні. Уточнена декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік № 27357626 від 19.09.2019 вважається не поданою, податкове зобов`язання в інтегровану картку платника податків не нараховано. Довідка видана на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік № 25477225 від 09.02.2018 (том № 1 а.с.21).

На вимогу суду відповідачем складено детальний розрахунок донарахувань в розрізі податкових повідомлень-рішень та виявлених порушень, а саме №5, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та №5, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору (том № 5 а.с.185-188).

Вважаючи вказані вище рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 14.1.180 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Відповідно до п. 49.2 ст.49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Пунктом 49.18 ст.49 Податкового кодексу України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

49.18.1. календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

49.18.5. календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Підпунктом 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до п.164.2 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності (п.164.6 ст.164 вказаного кодексу).

Пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України встановлено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету або розрахункового документа на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу (п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно п.п.169.4.1 п.169.4 ст.169 кодексу податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів «а», «б» «ґ» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку; нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу (п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.177.2 ст.177 вказаного кодексу об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.3 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України встановлено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту;

документально не підтверджені витрати (п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.177.5 ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються платником податку самостійно згідно з фактичними даними обліку доходів і витрат, що ведеться згідно з пунктом 177.10 цієї статті, кожного календарного кварталу та сплачуються до бюджету до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня і до 20 жовтня). Авансовий платіж за четвертий календарний квартал не розраховується та не сплачується (п.п.177.5.1 п.177.5 ст.177 кодексу).

Відповідно до п.п.177.5.3 п.177.5 ст.177 кодексу остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.

Згідно п.п.1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України платниками військового збору є особи, визначені п.162.1 ст. 162 кодексу.

Так, відповідно до ст. 162 платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Статтею 1 Закону передбачено, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Відповідно до п. 4 ч.2 ст.6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п.п.1 ч. 1 ст.7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

Також відповідно до п.п.2 ч.1 ст.7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Частиною другою статті 9 Закону встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч.3 ст. 9 Закону).

Згідно п. 3 ч. 11 ст.25 Закону податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття податкових повідомлень-рішень) у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.3 розділу 3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом МФУ від 20.04.2015 №449 для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 4 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, єдиний внесок встановлюється відповідно до Закону в розмірі 22 відсотків на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких такий платник перебував на обліку як платник єдиного внеску.

У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Судом встановлено, що відповідно до наданих на перевірку банківських виписок по розрахункових рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкритих в AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" У М. КИЄВІ, МФО 380805, рахунках № НОМЕР_6 (відповідно до листа банку старий рахунок № НОМЕР_7 ), № НОМЕР_8 (відповідно до листа банку старий рахунок № НОМЕР_9 ), відкритих в КРД АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" М.КИЇВ, МФО 322904, та рахунках банку АТ "УкрСиббанк" МФО 351005 № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ФОП ОСОБА_1 на які протягом 2017 року та протягом 2018 року надійшли кошти у вигляді прибутку від здійснення підприємницької діяльності розмірі 4151367,58 грн та 9339,82 грн, відповідно.

По даних податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік, яку було подано ФОП ОСОБА_1 до Ніжинської ДПІ Ніжинського управління ГУ ДПС у Чернігівській області (декларації №25477225 від 09.02.2018, вх. №27357626 від 19.09.2019 уточнена), задекларовано загальний оподатковуваний дохід, отриманий протягом 2017 року, в розмірі 4099215,67 грн, за 2018 рік загальний оподатковуваний дохід задекларовано 0.00 грн (декларація № 15187754 від 11.02.2019).

Відповідно до Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, ФОП ОСОБА_1 27.06.2017 було включено дохід на суму 125000,00 грн. Відповідно до банківської виписки по розрахунковому рахунку в цей день надійшли кошти від ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ФІДЛЕНС" (код 40840881) в сумі 147500,00 грн (без ПДВ), тобто позивачем занижено дохід на 22500,00 грн.

23.05.2017 відповідно до Книги обліку доходів і витрат було включено дохід на суму 17765,00 грн, відповідно до банківської виписки по розрахунковому рахунку в цей день надійшли кошти від ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_12 ) в сумі 20765,00 грн (без ПДВ), тобто занижено дохід на 3000,00 грн.

Відповідно до банківської виписки на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 надходили кошти у вигляді відсотків, які нараховані банком за розміщення виручки (отриманого доходу від підприємницької діяльності).

Як слідує з акту перевірки на перевірку ФОП ОСОБА_1 не було надано угоду, яка була укладена між банком АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" У М. КИЄВІ (МФ0380805) та ФОП ОСОБА_1 , відповідно до якої банк виступав би податковим агентом при виплаті відсотків за розміщення виручки (отриманого доходу від підприємницької діяльності) та відповідно до ЦБД ДРФО (центральна база даних державного реєстру фізичних осіб) банк не зазначив суму нарахованого та отриманого доходу ФОП ОСОБА_1 у вигляді відсотків та утриманого податку з доходу, який надійшов на підприємницький рахунок в сумі 26651,95 грн за 2017 рік та 9339,82 грн за 2018 рік.

Тобто ФОП ОСОБА_1 було занижено оподатковуваний дохід на 26651,95 грн за 2017 рік та 9339,82 грн за 2018 рік.

Відповідно до наданого ФОП ОСОБА_1 письмового пояснення до попереднього акту перевірки залишки товарно-матеріальних цінностей, за інвентаризаційним описом станом на 01.01.2017, складали 37333,33 грн (кукурудза 32 т по ціні 1166,67 (без ПДВ ) грн за 1т).

В ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 на вимогу листів від 19.09.2019 №402/ФОП/25-01-33-05-12, від 24.09.2019 №501/ФОП/25-01-33-05-12 та від 27.09.2019 №660/ФОП/25-01-33-05-12 не надано письмового пояснення про стан залишків товарно- матеріальних цінностей, за інвентаризаційним описом станом на 31.12.2017 та 31.12.2018. В перевіряємий період ФОП ОСОБА_1 не було надано документів про оренду приміщення для зберігання зернових культур. В ході проведення перевірки не встановлено наявності залишків товарно-матеріальних цінностей, на суму 37333,33 грн (кукурудза 32 т по ціні 1166,67(без ПДВ) грн за 1т ).

Тобто ФОП ОСОБА_1 не включено до суми доходу за 2017 рік 37333,33 грн.

Відповідно до наданого ФОП ОСОБА_1 письмового пояснення до попереднього акту перевірки, згідно письмової інформації позивача станом на 01.01.2017 наявна дебіторська заборгованість, а саме: Філія «Батьківщина» СТОВ «Надія», на суму 10000,00 грн; ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_13 на суму 20000,00 грн; «Шевченківській завод продтоварів», на суму 10505,60 грн; ТОВ «Агроконтраст», на суму 145704,00 грн; ПП «Фенікс Агро», на суму 839,67 грн; СТОВ «Дружба», на суму 121740,71 грн. Загальна сума дебіторської заборгованості 308789,98 грн.

В ході проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 на вимогу листів від 19.09.2019 №402/ФОП/25-01-33-05-12, від 24.09.2019 №501/ФОП/25-01-33-05-12 та від 27.09.2019 №660/ФОП/25-01-33-05-12 не надано письмового пояснення про стан дебіторської та кредиторської заборгованості на 31.12.2017 та 31.12.2018.

Суд зазначає, що в ході проведення перевірки встановлено, що протягом 2017 року ФОН ОСОБА_1 було надано послуг та реалізовано продукції на загальну суму 3848347,63 грн. На банківський рахунок надійшов дохід за надані послуги та реалізовані товари за 2017 рік на загальну суму 4124715,63 грн. Загальна сума дебіторської заборгованості 308789,98 грн.

Тобто сума не включеного доходу визначається як сума наданих послуг та реалізованої продукції та дебіторська заборгованість на початок періоду, за мінусом коштів які надійшли на розрахунковий рахунок банку. Відповідно сума не включеного доходу від здійснення підприємницької діяльності складає 32421,98 грн. (3848347,63 + 308789,98 - 4124715,63).

Протягом 2018 року ФОП ОСОБА_1 було надано послугу з визначення діючих та потенційних реалізаторів у сфері торгівлі зерном ТОВ "АГРОТОРГ-М" на суму 700,00 грн.

На вимогу листів від 19.09.2019 №402/ФОП/25-01-33-05-12, від 24.09.2019 №501/ФОП/25-01-33-05-12 та від 27.09.2019 №660/ФОП/25-01-33-05-12 ФОП ОСОБА_1 не надано письмового пояснення про стан дебіторської та кредиторської заборгованості на 31.12.2017 та 31.12.2018.

За результатами перевірки правильності визначення витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу було встановлено що відповідно до первинних документів які були надані на перевірку (розрахунково-платіжні відомості по заробітній платі найманих працівників за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, табеля відпрацьованого часу, графік роботи, відомості на виплату заробітної плати, кадрові накази за 2017 рік) витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату за 2017 рік склали 141574,01 грн.

Відповідно до декларацій про майновий стан та доходи поданих ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік (декларації №25477225 від 09.02.2018, вх.№27357626 від 19.09.2019 уточнена) - витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату склали 168438,39 грн.

Таким чином ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік завищені витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату 26864,38 грн.

При цьому, суд зазначає, що висновки про заниження позивачем доходу на 25 500,00 грн, по взаємовідносинах з ТОВ «Торговий Дім Фідленс» та ФОП ОСОБА_2 спростовуються наявними в матеріалах справи копіями виписок банку та відомостями у книзі доходів та витрат.

Як встановлено судом при розрахунку оподаткування доходів, отриманих фізичною особою у межах її підприємницької діяльності було виявлено наступне.

ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2017 рік (від 09.02.2018 вх. №25477225) та задекларовано суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року в розмірі 38769,76 грн.

Відповідно до поданої уточнюючої декларації (вх.№27357626 від 19.09.2019), ФОП ОСОБА_1 було визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами звітного (податкового) року, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 192020,79 грн та не задекларовано уточнені суми податкових зобов`язань (рядок 25 Податкової декларації про майновий стан та доходи) і не визначено самостійно суму збільшення податку на доходи фізичних осіб яка підлягала перерахуванню до бюджету (рядок 26.1 Податкової декларації про майновий стан та доходи).

Тобто не зроблено арифметичні розрахунки між старими даними податкового зобов`язання та новими даними.

Суд зазначає, що в порушення Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 року №859 із змінами і доповненнями, у розділі І Податкової декларації про майновий стан і доходи "Загальні відомості" у рядку 2 вказується арабськими цифрами звітний (податковий) період (календарний рік), а у разі виправлення самостійно виявлених помилок у раніше поданій декларації вказується також звітний податковий період, що уточнюється.

В поданій уточнюючій податковій декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік (від 19.09.2019 вх.№ 27357626) ФОП ОСОБА_1 в розділі І у рядку 2 було вказано звітний рік 2019.

Відповідно донараховано за актом перевірки податку на доходи фізичних осіб в сумі 180029,92 за 2017 рік (153251,02 грн сума уточненого податку на доходи фізичних осіб + 26778,89 грн сума донарахованого податку за результатами перевірки). Сума податку за 2018 рік - 1807,17 грн.

Разом з тим, стосовно подання ФОП ОСОБА_1 уточненої декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік від 19.09.2019 (вхідний №27357626) необхідно зазначити, що у вище зазначеній декларації валовий дохід платником не збільшувався, змінено (зменшено) було лише суму витрат, що і призвело до збільшення оподатковуваного доходу.

Як встановлено судом в ході перевірки було використано первинні документи, надані платником для перевірки, а саме: книга обліку доходів та витрат (загальна система), податкові накладні (видані та отримані), розрахунково-платіжні відомості по заробітній платі найманих працівників за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, табеля відпрацьованого часу, графік роботи, відомості на виплату грошей, кадрові накази за 2017 рік, банківські виписки по рахункам, відкритим в установах банків, акти списання запчастин для вантажних автомобілів за 2017 рік, подорожні листи вантажних автомобілів за 2017 рік, договір оренди наземних транспортних засобів, посвідчений нотаріально, договір оренди про надання послуг автостоянки для вантажних автомобілів, копії технічних паспортів на вантажний транспорт який використовувався в господарській діяльності, видаткові накладні, договори поставки продукції.)

Тобто визначення суми валових доходів та витрат в ході перевірки було визначено лише на підставі проведеного аналізу фінансово-господарських операцій ФОП ОСОБА_1 саме на підставі первинних документів.

Щодо посилань позивача на помилковість подання уточненої декларації за 2017 рік, то слід зазначати, що в ході проведення перевірки було також встановлено, що платником 19.09.2019 було подано уточнюючі податкові декларації з податку на додану вартість за період з січня 2017 по серпень 2017 року. Відповідно до уточнених даних платником було задекларовано зменшені суми податкового кредиту. Відповідно до уточнених податкових декларацій, поданих ФОП ОСОБА_1 19.09.2019, за період з 01.01.2017 по 31.08.2017 останнім зменшено суму податкового кредиту на 66624 грн. 19.09.2019 до особової картки платника по сплаті податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), автоматично було нараховано ПДВ на суму корегувань на 66624 грн та суму штрафних санкцій та пені на 1998 грн та 22015,97 грн, відповідно.

Станом на момент перевірки і винесення податкових повідомлень-рішень уточнююча декларація (вх.№ 27357626 від 19.09.2019) правомірно досліджена під час перевірки та врахована під час винесення спірних рішень, оскільки лише 26.03.2021 позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просить визнати, що уточнююча декларація про майновий стан і доходи за 2017 рік подана помилково.

При цьому, суд зазначає, що висновки податкового органу про не включення до суми доходу залишків ТМЦ, а саме кукурудзи на суму 37 333,33 грн та щодо надходжень на розрахункові рахунки, відкриті позивачем в АТ «Райффайзен Банк Аваль», на які протягом 2017 року та 2018 року надійшли кошти у вигляді прибутку від здійснення підприємницької діяльності, зокрема в розмірі 26651,95 грн та 9339,82 грн, ФОП ОСОБА_1 в межах даної справи не оскаржуються, про що заявлено представником позивача в судовому засіданні.

Також суд зазначає, що як встановлено судом вище висновки про заниження позивачем доходу на 25 500,00 грн, по взаємовідносинах з ТОВ «Торговий Дім Фідленс» та ФОП ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та були спростовані наданими позивачем доказами, суми отримані від зазначених контрагентів були в

повному обсязі відображені у книзі доходів та витрат, як наслідок позовні вимоги в даній частині слід задовольнити, а саме визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення (Форма Р) № 5 від 06.11.2019 на суму 6885,00 грн (основний платіж 4590,00 грн та штрафні (фінансові) санкції 2295,00 грн) та № 5 від 06.11.2019 на суму 573,75 грн (основний платіж 382,50 грн та штрафні (фінансові) санкції 191,25 грн).

Також слід визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5 від 06.11.2019 на суму 5610,00 грн та рішення № 5 від 06.11.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 1122,00 грн.

В решті сум спірні податкові повідомлення-рішення, податкову вимогу та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску скасуванню не підлягають, оскільки є правомірними.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 168, 227-228, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та податкової вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (Форма Р) № 5 від 06.11.2019 на суму 6885,00 грн (основний платіж 4590,00 грн та штрафні (фінансові) санкції 2295,00 грн).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (Форма Р) № 5 від 06.11.2019 на суму 573,75 грн (основний платіж 382,50 грн та штрафні (фінансові) санкції 191,25 грн).

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5 від 06.11.2019 на суму 5610,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 5 від 06.11.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 1122,00 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення суду складено 13.12.2021.

Суддя О.М. Тихоненко