Справа № 520/17701/21
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 грудня 2021 р. Справа № 520/17701/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Продус А.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ), Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (61022, Харківська область, м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, 6 під`їзд, 7 поверх) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ФОП ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 03.08.2021 року № 302058 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, загального користування до акту № 039869 від 25.06.2021 на суму 33 євро, складений Придніпровським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки.

- призупинити виконання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №302058 від 03.08.2021 року відносно ФОП ОСОБА_1 , виданого Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки та транспорті.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що перевозився вантаж з якого були демонтовані деталі, а отже визначення ваги вантажу мало здійснюватись з врахуванням цього.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

Представником відповідача через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду 07.10.2021 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що під час проведення співробітниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки рейдової перевірки шляхом проведення документального габаритно-вагового контролю інспекторами був зупинений транспортний засіб VOLVO, державний номер НОМЕР_2 з напівпричепом марки BROSHUIS, державний номер НОМЕР_3 . За результатами документального контролю було встановлено, що загальна маса тягача разом з напівпричепом та вантажем становила 45,09 т. при нормативно допустимій 40 т. для даного типу транспортного засобу.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на зміст правового обґрунтування позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на зміст відзиву зазначаючи про законність дій перевіряючи та відповідність прийнятої постанови та розрахунку плати за проїзд вимогами законодавства.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 вирішено питання про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТРАКШНГРУП" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, б. 38-Б, ): інформацію та усі матеріали з документальним підтвердженням щодо демонтування з бурової машини MAIT HR-100, реєстраційний № НОМЕР_4 ротору та кіль штанги, загальною вагою 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) кг, а також зберігання, завантаження та розвантаження зазначених комплектуючих (частин/запчастин) та використання їх у господарській діяльності ТОВ "КОНСТРАКШНГРУП", , на виконання якої з боку генерального директора ТОВ "КОНСТРАКШНГРУП" 04.11.2021 до канцелярії суду надані витребувані документи.

В судове засідання представник Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, поважність причин не прибуття суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності уповноваженого представника Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті.

Суд заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку від 25.06.2021 №014417, 18.05.2021 співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка на 159 км.+159м а/д М-29 "Перещепіно-Новомосковськ".

Посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, був зупинений транспортний засіб марки VOLVO, модель FH 12460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (силовий тягач-Е) з напівпричепом марки BROSHUIS, модель Е-2190/27, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Водій транспортного засобу надав для перевірки посадовим особам Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів; товарно-транспортну накладну № 24/6 від 24.06.2021 на перевезення бурильної установки МАІЕ НР-100 № НОМЕР_4 ; договір оренди транспортного засобу.

За результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 12460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (силовий тягач-Е) з напівпричепом марки BROSHUIS, модель Е-2190/27, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з напівпричепом та вантажем становила 45,09 т. при нормі 40 т. для даного типу транспортного засобу.

У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами контролюючими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 039869 від 25.06.2021.

Також, співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 039869 від 25.06.2021.

Водія було ознайомлено із вищевказаним актом, про що свідчить його підпис на примірнику акта, наданих до суду.

Вказані вище обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та учасниками справи не заперечуються.

Листом від 20.07.2021 № 57164/28.2724-21 відповідач повідомив позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

03.08.2021 за результатами розгляду справи про порушення позивачем п. 22.5 ПДР, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідач в особі Начальника Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Андрія Тимчука прийняв постанову №302058 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% , але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а саме штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17,000 грн. (абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт").

18.08.2021 відповідач направив на адресу позивача постанову від 17.08.2021 №302058, тоді як направив постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №302058 від 03.08.2021, чим порушив триденний термін з дня винесення постанови, передбачений Порядком.

Не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу 17.08.2021 № 302058, позивач звернувся до суду з цим позовом за захист своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" (надалі за текстом - Закон №3353-ХІІ), до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" (надалі за текстом - Закон №2344-ІІІ) визначено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (надалі за текстом - Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно підпункту 2 та 29 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Отже, відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (надалі суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (надалі за текстом - Порядок № 1567), відповідно до пунктів 2, 3, 4 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (надалі транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Положеннями ч.ч.14, 17 ст. 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наведеним в абз.54 ст. 1 Закону № 2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Пунктами 12, 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до п. 16 Порядку № 1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з ч. 3 ст. 48 Закону №2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону №3353 до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

За приписами ч. 2 ст. 29 Закону №3353 з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже виявлено по транспортному марки VOLVO, модель FH 12 460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (силовий тягач-Е) з напівпричепом марки BROSHUIS, модель Е-2190/27, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з напівпричепом та вантажем становила 45,09 т. при нормі 40 т. для даного типу транспортного засобу.

Дозвіл відповідно до ст. 48 Закону "Про автомобільний транспорт", що дає право на рух автодорогами України відсутній.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

В ході розгляду справи з боку представника відповідача повідомлено, що вагові параметри вантажу взято зі свідоцтва обладнання, разом з цим не надано пояснення про неврахування іншої документації та неврахування ваги вантажу, що перевозився.

Принагідно суд констатує, що наявні матеріали справи та наслідки виконання ухвали про витребування, а саме: договір від 05.05.2021 № 05/05-21, додаткова угода № 1, лист №13 від 23.06.2021, акт від 22.06.2021 та товарно-транспортна накладна № 24/6 від 24.06.2021, достеменно підтверджують вагові параметри вантажу в законодавчо допустимих межах.

Враховуючи викладені вище обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд бере до уваги, що за змістом вимог п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд зазначає, що представником відповідача не надано достатніх і допустимих доказів, в розумінні ст. 73 та ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України, для спростування доводів позивача, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 03.08.2021 року № 302058 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, загального користування до акту № 039869 від 25.06.2021 на суму 33 євро, складений Придніпровським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2021.

Суддя Ю. О. Супрун