Справа № 420/6227/21
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6227/21
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кравця О.О.
судді Зуєвої Л.Є.
судді Коваля М.П.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року по справі № 420/6227/21, прийнятого у складі судді Вовченко О.А. за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16 березня 2021 року №238 «Про результати службового розслідування», яким за неналежне виконання обов`язків військової служби, порушення вимог статей 16,37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 8,11,12 розділу 3, абзацу 1,2 статті 1 розділу 4 та статті 1 розділу 5 Порядку проведення службового розслідування у Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, на підставі пункту «г» статті 48 та статті 56 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, начальника інформаційно-аналітичної групи військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - «Попередження про неповну службову відповідність».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року представник позивача подав апеляційну скаргу, та просив її скасувати та прийняти нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що твердження суду 1-ї інстанції, що 04 жовтня 2021 року ні Позивач, ні його представник у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, жодних клопотань не надавали, не відповідає дійсності. Оскільки, 04.10.2021 року представник Позивача телефоном попередила секретаря судді Вовченко О.А. про те, що вона знаходиться на самоізоляції та повідомила, що не може з`явитися у судове засідання. В той же день представником Позивача було направлено заяву про відкладення розгляду справи на електронну адресу адміністративного суду та на електронну адресу судді Вовченко О.А. для відома. Через знаходження на самоізоляції підписати відповідну заяву за допомогою ЕЦП можливості не було, а про той факт, що саме з 04.10.21р. ООАС приймає процесуальні документи в електронній формі виключно з використанням ЕЦП відправника не було відомо. До цього часу, співробітники ООАС приймали та реєстрували заяви без ЕЦП. Про те, що дана заява не була зареєстрована канцелярією ООАС представнику Позивача стало відомо 05.10.2021 р. з тексту електронного листа. На підставі вищевикладеного представник Позивача подала відповідну заяву повторно, вже з підписом ЕЦП.

Апелянт також вказує на те, що адвокат Торган Л.М. та адвокат Назаренко І.М. разом приймає участь по двом справам (№ 420/7063/21, 420/6228/21), які слухаються ООАС та вимагають сумісної роботи та спілкування. Саме через спілкування з даною особою адвокат Торган Л.М. змушена була піти на самоізоляцію на 2 тижні, з 29 вересня 2021 р. по 12 жовтня включно, після відповідного повідомлення. Оскільки представник Позивача, мала ознаки застуди, то просила у заяві відкласти слухання по справі.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 повідомив адвоката Торган Л.М. телефоном, що має їхати на навчання до 29.10.2021 р., документи, що підтверджують даний факт у паперовому вигляді привіз за робочою адресою представника. Представнику відповідача даний факт був відомий, оскільки відповідний наказ був виданий саме військовою частиною НОМЕР_1 від 14 вересня 2021 р.№ 2393/10/77.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини 5 статті 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується із закріпленими у пункті 4 частини першої статті 240 КАС України приписами, відповідно до яких суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. рішення у справі Guйrin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37).

Оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист (див., mutatis mutandis, рішення у справі Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97, § 37, ECHR 2001-I; та у справі Zvolskэ and Zvolskб v. the Czech Republic, заява № 46129/99, § 51, ECHR 2002-IX).

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року ).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію матеріалів службового розслідування щодо притягнення, за результатами якого прийнято наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16 березня 2021 року №238 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

22 червня 2021 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду визначено розгляд справи №420/6227/21 проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, внесеною до протоколу судового засідання, визнано явку позивача ОСОБА_1 у судове засідання обов`язковою.

14 вересня 2021 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду: заяву представника військової частини НОМЕР_1 задоволено та викликано у судове засідання для допиту в якості свідка ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ); витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію наказу Міністерства оборони України, яким регламентовано порядок діловодства у військових частинах; закрито підготовче провадження по справі та призначено справу № 420/6227/21 до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 призначено судове засідання по справі на 04 жовтня 2021 року о 14:10 год. та представника позивача адвоката Торган Лілію Миколаївну було повідомлено про вказану дату судового засідання, що підтверджується розпискою (т.4 а.с.48).

Разом з тим, 04 жовтня 2021 року ні позивач, ні його представник у судове засідання не з`явились. Згідно з матеріалами справи, до початку розгляду справи про причини неявки суд не повідомили, жодних клопотань не надавали.

Проте, від представника позивача 05.10.2021 року за вх. №ЕП/26954/21 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (т.5 а.с.71), призначеного на 04.10.2021 о 14.10 год. в якій представник позивача зазначає, що перебуває на самоізоляції через виявлення хвороби COVID-19 у її співробітника та що позивач у судове засідання не прибуде.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, що про той факт, що з 04.10.21р. ООАС приймає процесуальні документи в електронній формі виключно з використанням ЕЦП відправника їй не було відомо, оскільки згідно презумпції знання законодавства - кожен вважається таким, що знає закони. Правова основа знання законодавства це обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в ч. 1 ст. 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання.

Окрім того, до вказаного клопотання представником позивача доказів на підтвердження виявлення коронавірусної хвороби COVID-19 у її співробітника не було надано (т.5 а.с.71).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року, внесеною до протоколу судового засідання, відкладено розгляд даної справи на 12.10.2021 об 11.00 год. та повідомлено сторону позивача повісткою, текст якої направлено адвокату ОСОБА_3 за на адресу електронної пошти, зазначену у позовній заяві та отримано представником позивача 04.10.2021 року, що підтверджується звітом про доставку та підтвердженням представника про отримання (т.5 а.с.58-60).

Разом з тим, у судове засідання, призначене на 12 жовтня 2021 року на 11.00 год., позивач чи його представник не з`явились.

При цьому, від представника позивача 12.10.2021 року о 12:25 год. за вх. №ЕП/27603/21 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (т.5 а.с.72), тобто більш ніж через годину після часу на який було призначено розгляду справи. Більш того, факт направлення вказаної заяви саме о 12:25 год. також підтверджується роздруківкою електронного листа, доданою апелентом до апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що неявка у другий раз ОСОБА_1 та його представника адвоката Торган Л.М. у судове засідання без поважних причин, враховуючи визнання судом явки позивача обов`язковою, перешкоджає розгляду справи, оскільки позивачем не надано до суду жодного пояснення щодо підтримання його позовної заяви станом на 12.10.2021, вчасно не надано обґрунтованої заяви про відкладення розгляду справи із зазначенням причин неявки в судове засідання 04.10.2021 року та 12.10.2021 року із доказами на підтвердження поважності причин неявки.

Право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, тому апеляційний суд , із врахуванням вимог частини 5 статті 205 та пункту 4 частини першої статті 240 КАС України та доведеності факту повторної неявки позивача, явка якого визнана обов`язковою , у судове засідання без вчасного повідомлення про причини неявки та надання доказів поважності вказаних причин, вважає застосований засіб у вигляді залишення позову без розгляду пропорційним поставленої меті підтримання авторитету і неупередженості правосуддя , щоб з точки зору стороннього , розумного та обізнаного спостерігача не виникало сумніву в авторитеті правосуддя та забезпеченні рівності сторін, так як застосування вказаного засобу не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду .

Апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених в ухвалі суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми процесуального права, ухвалу прийнято повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийняте та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.

Апеляційний суд, доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування ухвали суду 1-ої інстанції.

Керуючись ст.8,19,55,125 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3,5,12,14,19,21, 292, 308, 311, 312, 316,320, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів.

Повне судове рішення складене та підписане 13.12.2021 року.

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.