Справа № 160/16268/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
10.09.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, у якій позивач, з урахуванням уточнень від 22.09.2021 року, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару від 10.03.2021 року №UА110050/2021/000021/1.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 10.09.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 15.09.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, було залишено без руху на підставі ст.ст.160, 169 КАС України зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
22.09.2021 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі суду.
Також, ухвалою суду від 28.09.2021 року було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів, а саме:
- рішення про коригування митної вартості товарів від 10.03.2021 року №UА110050/2021/000021/1;
- картки відмови (за наявності);
- ЕМД разом із додатками;
- пояснення товариства та інші докази щодо суті спору.
26.10.2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу, а також із витребуваними судом доказами по справі.
28.10.2021 року позивачем до суду була подана письмова відповідь на відзив відповідача на позовну заяву.
За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 26.11.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
У позовній заяві, зазначено, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту.
Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень.
Вказують, що на їх думку, надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідач, на думку позивача, всупереч вимог чинного законодавства, висновків Верховного Суду, витребує у ТОВ ПК ДТЗ додаткові документи, а не здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, хоча мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості.
У зв`язку із чим, на думку позивача, наявні підстави для скасування рішення, яке звернуто до оскарження.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки наданими з митними деклараціями документами, які містили розбіжності, неможливо підтвердити числові значення заявленої декларантом митної вартості за основним методом, у зв`язку з чим і прийняті рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом 2-ґ.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 20.11.2019 року, ТОВ «ПК «ДТЗ» (м. Дніпро) (Покупець) уклало з компанією "NTNGBO OLAI ENGINEERING MACHINERY CO., LTD" (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №OLAI-1-2020 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Вартість транспортних витрат по перевезенню товарної до кордону з Україною склала 1370,00 дол. США.
Базис поставки FOB «Інкотермс 2010» покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Таким чином, складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).
03.03.2021 року з метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, ТОВ "ПК "ДТЗ" було задекларовано отриману партію за електронною митною декларацією (ЕМД) № UA110050/2021/001655, а саме:
- машини та механічні пристрої спеціальні, для громадських робіт, або будівництва торговельної марки "Vitals": машини затиральні, являють собою механічний агрегат, з приводом робочого інструменту від вмонтованого оснащені штангою з органами керування, не самохідні бензинового двигуна, через редуктор та пасову передачу, які управляються та спрямовуються у робочому напрямку оператором, який іде позаду, призначені для первинної (чорнової) та финішной обробки (розгладження) поверхневого шару, свіжих бетонних поверхонь, в комплекті з інструментом для налаштування та технічного обслуговування: машини затиральні серія "Vitals Master": - мод.РТ-60L 60 шт.; -мод.РТ-90L 41 шт. Галузь застосування - затирання (вирівнювання) свіжих бетонних підлог, цивільне будівництво (Товар № 1 у гр. 31 ЕМД);
- вали для передачі обертового моменту від джерела потужності - частини до глибинних вібраторів виробництва торговельної марки "Кентавр" / "Powercraft": гнучкий силовий вал, у зборі із зовнішньою захисною оболонкою, з встановленим вібраційним ексцентриком (d=35 45 мм): вібровал до мод.ВБР0801Е - 623 шт.; вібровал до мод.ВБР1502Е -250 шт. вібровал до мод.ВБР1502Е -30шт.; вібровал до мод.СV 1035J -740 шт.; вібровал до мод.ВБР1502Е -80 шт. (Товар № 2 у гр. 31 ЕМД).
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт від 20.11.2019 року № OLAI-1-2020; Специфікація до нього від 24.11.2020р. № 3; рахунок-фактура від 08.12.2020р. №OL20201005, пакувальний лист від 08.12.2020р.; платіжне доручення № 299 від 05.02.2021р. про оплату вартості товару, а також повідомило митний орган про наявність у товариства: каталогу (технічного опису товарів); прайс-листа від 10.11.2020р., комерційної пропозиції від 16.11.2020р. шляхом проставлення позначки «d» до них декларантом у ЕМД.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронні повідомлення №1 від 03.03.2021р., № 2 від 05.03.2021р., відповідно до якого, відповідачем були виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митного органу, впливають на числове значення митної вартості, а також виявлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
У результаті контролю зазначено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.
Так, відповідач вказує, під час митного оформлення посадовими особами відповідача було встановлено, що ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" до митного контролю та оформлення 03.03.2020 року за ЕМД №UA110050/2021/001655 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр.4) від 20.11.2019 №OLAI-l-2020 з "NINGBO OLAI ENGINEERING MACHINERY" CO., LTD., за Специфікацією №3 від 24.11.2020, рахунком-фактурою №OL20201005 від 08.12.2020 року.
Поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - NINGBO, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження.
Відповідно до п.4.2 контракту від 20.11.2019 року №OLAI-1-2020 у ціну товару включена вартість пакування та маркування. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару.
Продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення, документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.
Митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення.
Надана до митного оформлення Заявка № 1/42-1 від 24.11.2020 не
кореспондується по даті з рахунком-фактурою №OL20201005 від 08.12.2020, за яким здійснено поставку оцінюваної партії товару.
Згідно ДМВ декларантом заявлено обов`язкову складову митної вартості - витрати на транспортування - 1370,0 дол. США.
У пункті 1 заявки на перевезення №1/42-1 від 24.11.2020 зазначений маршрут прямування вантажу: порт Нінгбо (Китай)- Південний. У пункті 10 заявки на перевезення №1/42-1 від 24.12.2020 року «Вартість послуги (включаючи додаткові витрати) зазначено - фрахт по маршруту Нінгбо - Південий 650 + 720 (частина 1 контейнерів 2x40HQ) дол. США включаючи перевантаження, разом 1370 дол. США.
Згідно відомостей ЕМД поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнері №№ MRKU0979947, PONU1789970 на морському судні LARS MAERSK (гр..21 ЕМД) за коносаментом від 20.12.2020 року № UTRUST20110288В.
За результатами проведеної митницею перевірки з використанням модулю відстеження контейнерів, розміщеному на інтернет-ресурсі за адресою www.maersk.com та модуля «Облік контейнерів» ЄАІС Держмитслужби, по контейнерам № MRKU0979947, PONU1789970 митним органом було встановлено, що оцінюваний товару на морському судні MARCHEN MAERSK №051W вибув з порту Qingdao (Shandong, China), в порту King Abdullah Port, Saudi Arabia контейнера перевантажено на морське судно MCS AMSTERDAM №052W, в порту Port Said East, Egypt контейнера перевантажено на морське судно SANTA CRUZ №101W, в порту Ambarli Port Istanbul, Turkey контейнера перевантажено на морське судно LARS MAERSK №10IE та прибув в порт Південний (Україна) на морському судні LARS MAERSK №10IE, що свідчить про наявність перевантаження оцінюваного товару в портах King Abdullah Port (Saudi Arabia), Said East (Egypt), Ambarli Port Istanbul (Turkey) та факт надходження в пункт пропуску Одеської митниці судна MAERSK КІМІ №053W з даним товаром за іншим коносаментом.
Також, відповідачем під час митного оформлення було встановлено, що Перевантаження контейнерів № MRKU0979947, PONU 1789970 з судна MARCHEN MAERSK №051W на судно MCS AMSTERDAM №052W, SANTA CRUZ №101W, LARS MAERSK №101E як зазначено у коносаменті від 20.12.2020 року №UTRUST20110288В, відсутнє.
Відповідач вказує, що наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МК України, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
Окрім цього, у коносаментах у графі «For delivery apply to» (Для доставки звертатися до) зазначено - ICS LTD, що на думку відповідача може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування. Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" та/або «Global Container Lines Latvija SI А» з вищевказаною компанією до митного контролю та оформлення не надано.
Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п. 2 та п.3 ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;2) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;3) виписку з бухгалтерської документації;4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом № 03-09/03 від 09.03.2021 року, ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митному органу: акт виконаних робіт б/н від 10.02.2021 року; технічну документацію виробника товару; комерційну пропозицію (оферту) б/н від 16.11.2020 року; прайс-лист б/н від 10.11.2020 року.
Також листом ТОВ "ПК "ДТЗ" № 03-09/03 від 09.03.2021 року надіслано пояснення щодо виявлених невідповідностей та зазначено, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару, задекларованого за ЕМД від 03.03.2021 року №UA110050/2021/001655 у 10-денний термін надаватись не будуть.
Щодо зауважень підприємства викладених у листі, декларанту проінформовано про таке.
Щодо надання копії декларації країни відправлення. Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту, що також зазначено у пункті 3.1.1 Контракту від 20.11.2019 №OLAI-1-2020.
Ненадання декларантом ТОВ "ПК "ДТЗ" експортної декларації свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових: перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні.
Також, відповідач вказує, що Декларантом надано прайс-лист від 10.11.2020 та комерційну пропозицію від 16.11.2020. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. На практиці термін «прейскурант» частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг. Наданий прайс-лист від 12.11.2020 року має суб`єктивний характер в розумінні вимог статті 52 МКУ, адже містить виключно перелік товарів, заявлених за ЕМД від 03.03.2021 №UА110050/2021/001655 та конкретні умови поставки FOB NINGВО. За формою та змістом повторюючи надану комерційну пропозицію, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ.
У наданому 09.03.2021 року декларантом акті виконаних робіт б/н від 10.02.2021 року зазначена вартість морського перевезення вантажу у частині контейнерів №№МRKU0979947, РОNU1789970, включаючи перевантаження, на рівні 1370 дол.США. Відомості щодо включення надбавок, БАФ, КАФ, дод. збір за безпеку до загальної вартості фрахту в заявці 1/42-1 від 24.11.2020 року та акті виконаних робіт б/н від 10.02.2021 року - відсутні.
Також, зазначили, що декларантом не надано документального підтвердження включення додаткових витрат або спростування виявлених невідповідностей Враховуючи вищезазначене, в наданих документах містяться суперечні відомості щодо вартості морського фрахту одного (окремого) контейнеру та включення додаткових витрат на надбавок до загальної вартості транспортування, що є складовими митної вартості у розумінні ч.10 ст.58 МКУ. Банківські платіжні документи щодо здійснення оплати послуг транспортування декларантом не надавалися.
Відповідно до ч.2 ст.53 МКУ до митного орган подаються транспортні документи.
Відповідач вказує, що до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Однак, до митного оформлення не надано документального підтвердження сплати коштів за товар відповідно до заявленої вартості товару.
У подальшому, скориставшись правом передбаченим положеннями ст. 52 МК України, підприємство задекларувало товар, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД №UA110050/2021/001847 від 10.03.2021 року.
Оцінюючи рішення про коригуванням митної вартості товару від 10.03.2021 року №UА110050/2021/000021/1 на предмет його відповідності закону суд виходить із такого.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МК України (стаття 337 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (стаття 51 МК України).
Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною п`ятою статті 52 МК України декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є (частина друга статті 53 МК України):
- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- виписку з бухгалтерської документації;
- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).
Згідно частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
- здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
-надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
- випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право (частина п`ята статті 54 МК України): упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
- обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
- наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
- вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
- обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;
- інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами (стаття 57 МК України):
- основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
- другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 МК України, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 МК України.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.
Відповідно до статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
-немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
- щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
- жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
- покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів.
Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Розрахунки згідно із статтею 58 МК України робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Згідно з частиною десятою статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Відповідно до статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Згідно з статтею 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Розділом 17 Інкотермс визначено види транспорту та відповідні їм терміни Інкотермс, серед яких передбачено: FOB франко-борт (... назва порту відвантаження) виключно морський і внутрішній водний транспорт.
Термін «франко-борт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Дослідивши докази по справі, встановлено, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з такого.
Митна вартість була визначена Декларантом за ціною контракту (за першим методом).
Згідно матеріалів справи, митницею у повідомленні та Рішенні про коригування митної вартості товару, зазначено про такі обставини.
«ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" до митного контролю та оформлення 03.03.2020 року за ЕМД №UA110050/2021/001655 заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр..44) від 20.11.2019 року №OLAI-1-2020 з "NINGBO OLAI ENGINEERING MACHINERY" CO., LTD., за Специфікацією №3 від 24.11.2020 року, рахунком-фактурою №OL20201005 від 08.12.2020 року. Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - Ningbo, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту.
Водночас, відповідно до п.4.2 контракту від 20.11.2019 року №OLAI-1-2020у ціну товару включена вартість пакування та маркування. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару».
Дослідивши докази по справі, слід дійти до висновку, що такі твердження митного органу є передчасними, оскільки, згідно матеріалів справи поставка товарної партії здійснювалась на умовах FOB - NINGBO, China, згідно міжнародних торговельних правил «Інкотермс 2010».
Відповідачем не було враховано, що відповідно до п. 3.1.1. Контракту, його сторонами погоджено, що у разі використання правил Інкотермс FOB (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна на узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу.
Покупець зобов`язаний за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження , назву, час прибуття судна.
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Таким чином, включення витрат на завантаження (навантаження) вантажу (товару) на борт судна до фактурної вартості товару прямо передбачено умовами Контракту.
Слід вказати, що Верховний Суд, в постановах від 02.03.2018 року по справі №804/2997/17, від 12.03.2019 року по справі №817/604/17 висловив такий правовий висновок: «Згідно базису поставки FOB Інкотермс 2010 продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Ціна FOB складається зі: закупівельної ціни товару; упаковки, маркування; отримання ліцензій та дозволів; держмита та інших митних зборів, податків (імпортні та експортні); витрати на транспортування в порт відправлення; фрахту судна; завантаження та розміщення товару на кораблі; розвантаження в порту прибуття; оплати перевізнику при транспортуванні до складу або магазину.
Суд апеляційної інстанції вказав, що термін FOB Інкотермс 2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, а тому доводи позивача щодо відсутності як підстав, так і доказів сплати ним зазначених витрат є обґрунтованими».
"Враховуючи ці положення, у розумінні "Інкотермс 2010" термін "вартість і фрахт" означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.
Суди попередніх інстанцій вірно встановили, що витрати на транспортування по країні продавця та завантаження на борт судна не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов договору поставки та за інвойсом ".
Таким чином, враховуючи наведене вище, вказані митницею витрати на навантаження товару на борт судна включені до загальної вартості фрахту та не потребують додаткового підтвердження шляхом відображення окремою статтею витрат або в окремому комерційному документі.
Щодо доводів митного органу, що «Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 20.11.2019 року № OLAI-1-2020 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано. Митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення».
За наслідками розгляду листа ТОВ "ПК "ДТЗ" 03-09/03 від 09.03.2021р. та додатково наданих документів, з приводу цієї ж підстави для коригування митної вартості, митниця зазначає наступне: «Щодо надання копії декларації країни відправлення. Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року. Відповідно до офірних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту, що також зазначено у пункті 3.1.1 Контракту від 20.11.2019 року №OLAI-1-2020. Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів , чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи. З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 cт. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2 та п.3 cт. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій у повідомленні №2 від 05.03.2021 митниці декларанта зобов`язано надати копії декларації країни відправлення. Неподання декларантом ТОВ "ПК "ДТЗ" експортної декларації свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових: перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні. Декларантом не надано копію декларації країни відправлення».
Дослідивши докази по справі, слід дійти до висновку, що такі твердження митного органу є передчасними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Так, слід вказати, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно матеріалів справи, контрактом № ОLАІ-1-2020 (п. 3.5, 3.6) сторонами узгоджені документи які повинні надаватись компанією-продавцем для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація країни відправлення відсутня. Таким чином товариство, не має права вимагати від іншої сторони документи, надання яких не передбачено Контрактом.
Закон КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затверджених маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року не є міжнародно-правовим актом і не підлягає виконанню суб`єктами декларування на території України. Цим Законом встановлено виключно порядок заповнення митної декларації виключно для суб`єктів декларування на території КНР. Також Законом не встановлено обов`язку для суб`єкта декларування на території КНР надавати митну декларацію українському підприємству, або обов`язку суб`єкту декларування на території України подавати митну декларацію КНР митному органу України.
Змінами, внесеними до частини першої ст. 53 МКУ (згідно ЗУ від 02 жовтня 2019 року № 141-ІХ "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"), виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією. Відповідно, з урахуванням внесених змін разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, - декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МКУ.
Листом ДФС України від 03.02.2015 р. № 3327/7/99-99-24-02-02-17 звертається увагу на те, що згідно зі статтями 264 (ч. 2) та 335 (ч. 3) Митного кодексу України (далі - МКУ) при здійсненні митного оформлення товарів разом з митною декларацією подаються лише рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених МКУ, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені статтями 257 (ч. 8) та 335 (ч. 3) МКУ. зазначаються у встановленому порядку в митній декларації. Таким чином, митним законодавством, у т. ч. главами 6 - 11 МКУ, врегульовано питання щодо необхідності надання під час декларування товарів тільки тих документів, що містять відомості, необхідні для митного оформлення.
Слід вказати, що Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019р. по справі №810/4116/17 висловив таку правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Згідно пояснень товариства, копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня, в зв`язку з чим надання її в цьому випадку декларування товару є неможливим.
Вимога митного органу про її надання є неналежною.
Щодо доводів митного органу, що «Для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару декларантом надано: ДМВ, угоду з виробником від 20.11.2019 року №ОLАІ-1-2020, специфікацію №3 від 24.11.2020 року, рахунок-фактуру №ОL20201005 від 08.12.2020, також в графі №44 МД заявлені документи за кодом 3000 -некласифікований комерційний документ №б/н від 10,02,2021 року, за кодом 3012 - каталог виробника товару №б/н від 03.03.2021 року, за кодом 3014 - прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 10.112020 року, які декларантом не надані митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом».
Зазначені підстави для коригування є неналежними та формальними, оскільки Митним кодексом України окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме: якщо документи, передбачені частиною 2 ст.53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Змінами, внесеними до частини першої ст.53 МКУ (згідно ЗУ від 02 жовтня 2019 року № 141-IX "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"), виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією.
Відповідно, з урахуванням внесених змін разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, - декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МКУ.
Слід вказати, що зазначені митницею у ЕМД, якими декларувались спірні партії товарів документи з позначкою: «d» - за кодом 3000 (акт виконаних робіт б/н від 10.02.2021р.); за кодом 3012 (каталог виробника товару №б/н від 03.03.2021р.); за кодом 3014 (прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 10.112020р.) були подані митниці декларантом в процесі консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів, у вигляді додатків до листа № 03-09/03 від 09.03.21р., що також не спростовується відповідачем.
Отже, на момент винесення спірного Рішення про коригування митної вартості такої розбіжності не існувало, а отже такі висновки відповідача є передчасними.
Надана до митного оформлення Заявка № 1/42-1 від 24.11.2020 року не кореспондується по даті з рахунком-фактурою №01.20201005 від 08.12.2020 року, за яким здійснено поставку оцінюваної партії товару».
Однак, такі твердження відповідача є передчасними та відповідно не впливають на числові значення митної вартості товару та правильність визначення митної вартості.
Відповідачем не наведено належних аргументів зворотнього.
Також, відповідач не обґрунтовано, яким чином на їх думку дати у Заявці на здійснення міжнародного морського перевезення та рахунку-фактурі на оплату товару повинні кореспондуватись.
Метою заявки є попереднє узгодження Сторонами Договору перевезення умов здійснення міжнародного морського перевезення контейнерів з товарною партією з порту відправлення до порту призначення. Рахунок-фактура на оплату №OL20201005 від 08.12.2020 року виданий компанією-Продавцем щодо оплати вартості товару.
У Заявці на перевезення визначені умови перевезення контейнеру зі спірною товарною партією, жодного стосунку до оплати товару вона не має. Ідентифікувати Заявку з іншими документами можливо за відправником та одержувачем товару, загальною вагою товару, його найменуванням, кількістю місць, вартістю транспортних послуг, посиланням на Договір фрахту, тощо.
Дати у Заявці на перевезення та рахунку-фактурі на оплату вартості товару і не повинні кореспондуватись між собою, оскільки вони є окремими, різними за змістом, суттю та призначенням документами, які не пов`язані між собою.
Щодо доводів відповідача, що «Згідно ДМВ декларантом заявлено обов`язкову складову митної вартості - витрати на транспортування - 1370,0 дол. США. З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано: Договір ТЕО №1510/912/2019 від 15.10.2019 року з Перевізником «Global
Відповідно до пункту 2.1. транспортного договору від 15.10.2019 року №1510/912/2019, перевезення здійснюється на підставі договору та заявок на перевезення. Відповідно до пункту 1.2 заявка є невід`ємною частиною договору. Детальні умова перевезення визначаються у заявках.
Дослідивши долучені до матеріалів справи докази, слід вказати, що такі твердження митного органу щодо відсутності зазначення Заявки на перевезення в рахунку на оплату фрахту є формальними.
Такі висновки не мають впливу на правильність визначення митної вартості, оскільки ні законодавством України, ані умовами Договору перевезення не визначено обов`язкових реквізитів, які повинні зазначатися у рахунку на оплату фрахту, тобто не передбачено обов`язкове зазначення в інвойсі заявки на перевезення.
Рахунок на оплату повною мірою відповідає вимогам щодо первинного бухгалтерського документу, встановлених відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Відповідач мав можливість ідентифікувати інвойс з поставленою партією товарів за номером контейнерів, зазначених у ньому, пакувальному листі та коносаменті, найменуванням товарів та їх кількістю, зазначених у тих же документах.
Щодо доводів відповідача, що «У пункті 1 заявки на перевезення №1/42-1від 24.11.2020 року зазначений маршрут прямування вантажу: порт Нінгбо (Китай)- Південний. У пункті 10 заявки на перевезення №1/42-1 від 24.12.2020 року «Вартість послуги (включаючи додаткові витрати) зазначено - фракт по маршруту Нінгбо - Південий 650 + 720 (частина 1 контейнерів 2x40HQ) дол. США включаючи перевантаження, разом 1370 дол. США.
В ДМВ до цієї МД вартість фрахту по контейнеру №MRKU0979947 - 577,056 дол. США, MPONU1789970 - 792,944 дол. США.
Такі висновки митного органу є передчасними з огляду на те, що як вбачається з наданих документів, 24.11.2020р., Сторони зовнішньоекономічного Контракту, Специфікацією №3 узгодили поставку товарів - затиральних машин та вібробулав загальною кількістю 1824 шт. Також 24.11.2020р., шляхом підписання заявки №1/42-1 попередньо узгодили умови перевезення замовленого товару, які передбачали завантаження частини товарів та їх консолідоване перевезення.
Враховуючи, що завантаження в контейнери на день підписання заявки фактично не було здійснене, а тому фактичний ваговий розподіл ваги товарів в контейнерах не був визначений, вартість перевезення частин в контейнерах була зазначена орієнтовно. При цьому, враховуючи загальну вагу товару, Перевізником в Заявці зазначена загальна вартість транспортування всього товару в сумі 1370 дол. США.
Таким чином, Заявка №1/42-1 кореспондується з поставленою партією за найменуванням товару, кількістю товару, загальною вагою товарів.
Загальна вартість міжнародного морського перевезення, зазначена в наданих документах, складає загальну сумму - 1370 дол.США за надану послугу в цілому.
Згідно правил заповнення ДМВ, згідно з наказом № 599 від 24.05.2012р. «Про затвердження форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при розрахунку митної вартості зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Для підтвердження витрат на транспортування відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, зокрема рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про перевезення, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів. При цьому якщо загальні витрати на перевезення стосуються товарів декількох найменувань, то витрати на транспортування їх у місце ввезення розподіляються між товарами пропорційно вазі брутто цих товарів.
Таким чином, загальна сума транспортних витрат на перевезення партії товарів у якості консолідованого вантажу в цілому, розподілена між товарами пропорційно вазі брутто. Надані документи дозволяють перевірити числові значення митної вартості.
Твердження відповідача щодо невідповідності класифікації видів контейнерів, зазначених в митній декларації та рахунку на оплату фрахту є неналежними, оскільки ні у Рахунку, ні у Заявці не зазначено вартості послуг перевезення на 40-футовий контейнер підвищеної місткості (High Cube). Таких відомостей ані у Рахунку, ні у Заявці не міститься взагалі.
Щодо доводів відповідача, що «Виключно за наслідками розгляду листа ТОВ "ПК "ДТЗ" № 03-09/03 від 09.03.2021р. та додатково наданих документів, митниця зазначає: «У наданому 09.03.2021 року декларантом акті виконаних робіт б/н від 10.02.2021 зазначена вартість морського перевезення вантажу у частині контейнерів №№MRKU0979947, PONU1789970, включаючи перевантаження, нарівні 1370 дол.США. Відомості щодо включення надбавок, БАФ, КАФ, дод. збір за безпеку до загальної вартості фрахту в заявці 1/42-1 від 24.11.2020 року та акті виконаних робіт б/н від 10.02.2021 -відсутні. Декларантом не надано документального підтвердження включення додаткових витрат або спростування виявлених невідповідностей. Враховуючи вищезазначене, в наданих документах містяться суперечні відомості щодо вартості морського фрахту одного (окремого) контейнеру та включення додаткових витрат на надбавок до загальної вартості транспортування, що є складовими митної вартості у розумінні ч.10 cт. 58 МКУ.
Банківські платіжні документи щодо здійснення оплати послуг транспортування декларантом не надавалися».
Згідно матеріалів справи, така підстава для коригування зазначена митницею виключно у графі 33 спірного Рішення, не була визначена митницею в процесі консультацій щодо митного оформлення спірної товарної партії, як чинник розбіжностей у поданих декларантом документах, які мають вплив на можливість здійснення перевірки визначеного декларантом рівня митної вартості задекларованих товарів та не доводилася митницею товариству у електронних повідомленнях під митниці декларанту. Товариство було позбавлене можливості висловити митному органу свою позицію щодо неї до прийняття спірного Рішення.
Між тим, слід вказати, що такі твердження відповідача щодо відсутності відомостей про включення надбавок, БАФ, КАФ, додаткового збору за безпеку до загальної вартості фрахту в заявці 1/42-1 від 24.11.2020р. та акті виконаних робіт б/н від 10.02.2021р. є передчасними.
У пункті 10 Заявки на міжнародне морське перевезення № 1/42-1, яка є невід`ємною частиною Договору міжнародного морського перевезення вантажу (фрахту) № 1510/912/2019 від 15.10.2020р., Сторони погодили загальну вартість послуги з перевезення спірної товарної партії, включаючи будь-які додаткові витрати та вартість перевантаження. У пункті 11 Заявки, Сторонами погоджено, що під час надання послуг з вантажоперевезень у даному випадку відсутні такі додаткові витрати, як витрати на оформлення додаткових документів, страхування, конвой та інше. З наведеного вбачається, що у Заявці (п.11) чітко визначено, що додаткові витрати включаються до загальної вартості фрахту у випадку, коли вони понесені. В даному випадку відсутні будь-які інші додаткові витрати (п.12), тобто надбавки БАФ, КАФ, додатковий збір за безпеку, наряду з перевантаженням автоматично включаються до загальної вартості фрахту, тобто не потребують відображення окремою статтею витрат у акті виконаних робіт.
Окрім того, по своїй суті зазначені надбавки БАФ, КАФ (коефіцієнти коригування змін ціни на паливо та курсу валюти у відсотках), додатковий збір за безпеку є усталеними величинами та складовими ставки будь-якого фрахту, не залежно від умов поставки тобто автоматично додаються до ставки фрахту Перевізником і знову ж таки не потребують відображення окремою статтею витрат у будь-якому комерційному документі.
Щодо вимоги відповідача про надання банківського платіжного документу, підтверджуючого здійснення оплати за фрахт, то така вимога є передчасною, оскільки слід зазначити, що згідно п. 4.2 Договору №1510/912/2019 оплата Замовником виставленого Перевізником інвойса на оплату морського перевезення здійснюється на протязі 45 календарних днів з дати вивантаження контейнерів в порту.
Таким чином, на день декларування товару термін оплати не сплинув, оплата інвойсу не здійснювалась, тобто банківський платіжний документ був відсутній у товариства, що унеможливило його подання декларантом митниці, а вимога митниці не може вважатись розбіжністю у поданих документах в розумінні положень ч.3 стю53 МКУ.
У подальшому, уже після винесення митницею спірного Рішення та випуску товару у вільний обіг, товариством було здійснено оплату фрахту у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 48 від 26.03.2021р., яким додатково також підтверджується реальність господарської операції з перевезення спірної товарної партії.
Щодо доводів відповідача, що «Згідно відомостей ЕМД поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнері №№ MRKU0979947, PONU1789970 на морському судні LARS MAERSK (гр.21 ЕМД) за коносаментом від 20.12.2020 р.№UTRUST20110288В. За результатами проведеної митницею перевірки з використанням модулю відстеження контейнерів, розміщеному на інтернет-ресурсі за адресою www.maersk.com та модуля «Облік контейнерів» ЄАІС Держмитслужби, по контейнерам № MRKU0979947, PONU1789970 встановлено що оцінюваний товару на морському судні MARCHEN MAERSK №051W вибув з порту Qingdao (Shandong, China), в порту King Abdullah Port, Saudi Arabia контейнера перевантажено на морське судно MCS AMSTERDAM№052W, в порту Port Said East, Egypt контейнера перевантажено на морське судно SANTA CRUZ №101W, в порту Ambarli Port Istanbul, Turkey контейнера перевантажено на морське судно LARS MAERSK №101Е та прибув в порт Південний (Україна) на морському судні LARS MAERSK №10IE, що свідчить про наявність перевантаження оцінюваного товару в портах King Abdullah Port (Saudi Arabia), Said East (Egypt), Ambarli Port Istanbul (Turkey) та факт надходження в пункт пропуску Одеської митниці судна MAERSK KIM1№053 W з даніш товаром за іншим коносаментом №. Перевантаження контейнерів №MRKU0979947, PONU1789970 з судна MARCHEN MAERSK #051W на судно MCS AMSTERDAM №052W, SANTA CRUZ №101W, LARS MAERSK№101E як зазначено у коносаменті від 20.12.2020 № UTRUST20110288В, відсутнє.
Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог cm. 335 МКУ, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару. Відповідно до ч.2 cm. 5З МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до ч.І ст.335 МКУ під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: 2) при перевезенні водним транспортом: транспортні (перевізні) документи на товари (за наявності), які містять, зокрема, відомості про загальну кількість товарів, кількість вантажних місць, найменування товарів, вид упаковки».
Такі твердження митного органу є передчасними, оскільки поставка контейнерів зі спірною товарною партією здійснювалась відповідно до укладеного Сторонами Договору міжнародного морського перевезення №1510/912/2019. Перевізником за договором виступала компанія «Global Container Lines Latvija SIA», яка відповідно до пункту 2.2 договору зобов`язана видати та надати Замовнику коносамент, який є достатнім доказом здійснення перевезення та підставою для вивантаження та подальших операцій з вантажем в порту призначення. Перевізником в рамках укладеного договору видано коносамент, зазначений у ЕМД, як основний транспортний документ, що підтверджує факт перевезення контейнерів відповідно до узгоджених сторонами заявок .
Товариством митниці було надано у якості транспортного документа коносамент №UTRUST20110288B, виданий перевізником, який містить відомості щодо кількості місць, ваги брутто товару, відправника та отримувача товару, порт відправлення та доставлення вантажу, які підтверджена іншими наданими до оформлення документами ( специфікаціями, інвойсами, пакувальними листами).
Умовами Договору перевезення не передбачено надання Перевізником інших транспортних документів, окрім коносаменту.
Відповідно до пунктів 1.2, 4.3 Договору №1510/912/2019 від 15.10.2019р., детальні умови перевезення визначаються в заявках, підписаних Замовником, які є невід`ємною частиною Договору.
У разі перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), зазначену в рахунку (інвойсі) і акті виконаних робіт.
У заявці на перевезення, інвойсі на оплату фрахту, акті виконаних робіт щодо послуг з перевезення також чітко визначено, що перевантаження входить у загальну вартість фрахту. Таким чином, перевантаження контейнерів на інше судно у порту перевалки відноситься до основних умов перевезення, узгоджених сторонами Контракту і не потребує додаткового підтвердження шляхом відображення окремою статтею витрат у комерційному документі, або відображення у окремому комерційному чи транспортному документі.
Щодо доводів відповідача, про те, що «У коносаментах у графі «For delivery apply to» (Для доставки звертатися до) зазначено-ICS LTD, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування. Документального підтвердження договірних відносин ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ" тa/або «Global Container Lines Latvija SIA» з вищевказаною компанією до митного контролю та оформлення не надано».
Такі висновки відповідача є передчасними, оскільки згідно зі ст. 1, ч. 1 ст.14 Конвенції ООН «Про морське перевезення вантажів 1978 року» від 31.03.1978 p., термін Перевізник означає будь-яку особу, якою або від імені якої з вантажовідправником укладено договір морського перевезення вантажу. Коли перевізник або фактичний перевізник приймає вантаж у своє відання, перевізник на вимогу вантажовідправника зобов`язаний видати вантажовідправнику коносамент.
Згідно зі ст. 1 «Міжнародної конвенції про уніфікацію деяких правил про коносамент» від 25.08.1924р., перевізник включає власника судна або фрахтувальника, що є стороною в договорі перевезення з відправником.
Як зазначалось, поставка контейнерів зі спірною товарною партією здійснювалась відповідно до укладеного договору міжнародного морського перевезення №1510/912/2019.
Перевізником за Договором виступала компанія «Global Container Lines Latvija SIA», яка відповідно до пункту 2.2 договору зобов`язана видати та надати Замовнику коносамент, що є достатнім доказом здійснення перевезення та підставою для вивантаження та подальших операцій з вантажем в порту призначення.
Митниці надано в якості транспортного документу Коносамент, виданий Перевізником, який містить інформацію щодо кількості місць, ваги брутто товару, відправника та отримувача товару, порт відправлення та доставлення вантажу, яка підтверджена іншими наданими до оформлення документами (специфікацією, інвойсом, пакувальним листом тощо).
На підставі зазначеного Коносаменту товар був отриманий у порту призначення та здійснено його перевезення у кінцевий пункт призначення. Ніяких зауважень щодо невідповідності Коносаменту з боку контролюючих органів в порту не висунуто.
Договором перевезення (п. 3.5, п. 3.6) не передбачено надання Перевізником інших транспортних та перевізних документів, окрім Коносаменту.
Морський агент - це уповноважена судновласником особа, призначена ним для безпосереднього обслуговування належних судновласникові судів в певному порту або портах, для надання сприяння капітанові судна у взаєминах з вантажовласниками, портовими і адміністративними владою і для скорочення часу стоянки судна в порту.
Відповідно до ч. 11 ст. 58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:
1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; витрати на транспортування після ввезення; податки, які справляються в Україні.
Таким чином, на момент митного оформлення, листом № 03-09/03 від 09.03.2021р., декларантом повідомлено митницю про те, що компанія «ICS LTD» надає транспортно-експедиторські послуги виключно на території України (є морським агентом морської лінії у порту призначення), тому не повинні включатися до складових митної вартості, тобто твердження митниці про те, що зазначення компанії «ICS LTD» у коносаменті може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування не відповідає відомостям, що містяться у коносаменті та інших поданих на підтвердження транспортної складової митної вартості задекларованого товару документах.
Щодо доводів відповідача, що «Виключно за наслідками розгляду листа ТОВ "ПК "ДТЗ" 03-09/03 від 09.03.2021р. та додатково наданих документів, митниця зазначає наступне: «Декларантом надано прайс-лист від 10.11.2020 року та комерційну пропозицію від 16.11.2020. Прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. На практиці термін «прейскурант» частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг. Наданий прайс-лист від 12.11.2020 року має суб`єктивний характер в розумінні вимог статті 52 МКУ, адже містить виключно перелік товарів, заявлених за ЕМД від 03.03.2021 року №UA110050/2021/001655 та конкретні умови поставки - FOB NINGBO. За формою та змістом повторюючи надану комерційну пропозицію, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ».
Такі висновки митного органу є передчасними, оскільки прайс-лист є документом довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено типової форми прайс-листа.
Згідно загальноприйнятої світової практики, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь- якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.
Комерційна пропозиція не може вважатися первинним документом і є лише способом для продавця запропонувати свій товар, до якого чинне законодавство не встановлює вимог щодо форми та змісту.
Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов оплати, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Відомості, зазначені у прайс-листах знайшли своє підтвердження у первинних документах-Специфікації та інвойсі.
Таким чином зауваження митниці відносно прайс-листа не є підставою для витребування додаткових документів або неврахування його, як документу, підтверджуючого вартість товару.
Таким чином, суд дійшов висновку, що надані підприємством документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, його ціну, транспортні витрати, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Підсумовуючи викладене, слід дійти висновку про надання позивачем митниці належного та достатнього пакету документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, визначеної за основним методом, а відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
У свою чергу, відповідачем не надано обґрунтованих пояснень відносно безпосереднього впливу вказаних ним зауважень на числові значення митної вартості товару та її розрахунок.
По суті вказані митним органом зауваження носять лише формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує про наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.
Також, слід зазначити, що вказувати про можливі порушення позивачем та/або припущення з боку суб`єкта владних повноважень є неприпустимим.
Як вже зазначалося вище, згідно положень ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).
Відповідно до п.4 ст.57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 МК України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 та 60 МК України. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч.8 ст.57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень ч.3 ст.53, ч.1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності мають стосуватися лише числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Згідно з оскаржуваного рішення підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, у ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Відповідно до ч.3, 4 ст.53 МК України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч.2 ст.53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, належним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
З доказів, наявних в матеріалах справи видно, що позивачем надано необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
У свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Такий висновок, також узгоджується з правовою позицією, викладеній Верховним Судом України в постанові від 31.03.2015 року у справі № 21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно наданих доказів по справі, встановлено, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною 2 статті 53 МК України, та відповідно до статті 49 МК України визначена митна вартість базується на ціні, що фактично сплачена за ці товари.
Подані документи містили числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 статті 58 МК України, до митної вартості додані фактичні витрати, понесені на оплату перевезення транспортом.
З урахуванням викладеного, з наданих документів вбачається, що підприємство для митного оформлення і підтвердження митної вартості надало документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей дозволяють провести обчислення митної вартості.
Таким чином, з системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства слід дійти висновку про обґрунтованість та доведеність заявленого позову Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 10.03.2021 року №UА110050/2021/000021/1.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що контролюючим органом не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийнятого рішення.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ до Дніпровської митниці Держмитслужби, слід задовольнити та визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА110050/2021/000021/1 від 10.03.2021 року.
Щодо розплоду судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА110050/2021/000021/1 від 10.03.2021 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Промислова компанія ДТЗ судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 26.11.2021 року.

Суддя В.В. Ільков