Справа № 160/15707/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у спрощеному провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-
07 вересня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-М» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій просить:
судові витрати по справі покласти відповідача.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору (контракту) надано до митного оформлення митну декларацію з усіма необхідними документами, які не містили розбіжностей та ознак підробки, зокрема, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, що, у свою чергу, виключає можливість витребування митницею у декларанта додаткових документів у розумінні приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України.
Загальний розмір митних платежів та податків, які позивач мав доплатити у порівнянні з розміром таких платежів, визначених на підставі заявленої митної вартості товарів при декларуванні (обсяг грошового (вартісного) виразу зміни складу майна позивача за поставками товару складає 277 925,78 грн. (двісті сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять грн. 78 коп.).
Відповідач, посилаючись на формальні підстави, витребував у позивача додаткові документи, із формулюванням про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах через не підтвердження витрат на транспортування, оскільки надана декларантом довідка не відповідає положенням нормативних документів, а складання такої довідки не передбачено умовами договору про надання транспортних послуг; через ненадання документального підтвердження наявності договірних відносин з безпосереднім перевізником товару; через відсутність у СМR детального опису назви товару; через незабезпечення декларантом перекладу наданих для митного оформлення документів (рахунок, копія митної декларації країни відправлення) українською мовою; через зазначення різних строків оплати товару у специфікації та інвойсі.
На думку позивача, твердження відповідача є безпідставними, оскільки довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів, що відповідає положенням Митного кодексу України; позивач не зобов`язаний мати безпосередні господарські відносини з вказаною у СМR компанією-перевізником, адже всі обов`язки щодо належного, своєчасного перевезення вантажу та оформлення необхідних транспортних документів покладено на експедитора; СМR - це товарно-транспортна накладна особливої, міжнародної форми, яка може містити інформацію про кількість вантажних місць, їх маркування та іншу необхідну для транспортування інформацію, проте, не є джерелом відомостей про митну вартість товарів; переклад на українську мову документів, складених мовою міжнародного спілкування (англійська) відповідно до ст.254 МК не здійснюється та не вимагається; розбіжності умов оплати товару між специфікацією та рахунком на окрему партію товару не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів.
За результатами розгляду документів Дніпровською митницею Держмитслужби були прийняті рішення про коригування митної вартості товару, відмовлено у митному оформленні та видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:
Позивач не погоджується з вказаними рішеннями про коригування митної вартості, картками відмови у прийнятті митних декларацій та вважає, що вони суперечать нормам чинного законодавства України, з огляду на що звернувся із даною позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Так, ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Оспорювані Рішення про коригування митної вартості товару та Картка відмови прийняті митницею в порядку електронного декларування та направлені декларанту позивача електронним повідомленням митниці від 26.02.2021 о 13:23.
Відповідно до ст.122 КАСУ, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, позивач вважаючи, що рішенням митниці порушено його права, мав звернутись до суду не пізніше 27.08.2021.
Позовна заява підписана позивачем 01.09.2021 та подана до суду 07.09.2021.
Таким чином позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.
Обґрунтувань причин пропуску встановленого строку, позивачем не наведено.
Предметом оскарження даної адміністративної справи є рішення про коригування митної вартості та картка відмови в здійсненні митного оформлення, якими не визначається жодних грошових зобов`язань, що підлягають сплаті до бюджету, які не є податковим повідомленням-рішенням.
Отже, до зазначеної категорії спору повинні застосовуватись норми ч.2 ст.122 КАСУ.
Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.
Згідно вимог п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
У відповідності до вимог частин 3 та 5 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до ст.ст.56,102 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.
Зазначений товар надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 01.02.2021 №3 із компанією „BOYTEKS TEKSTIL SANAYI ve TICARET A.S." (Туреччина) та ТОВ "Інтерфом-М" (Україна) та заявлений до митного оформлення шляхом електронного декларування за ЕМД від 25.02.2021 №UA110120/2021/001344, від 07.05.2021 №UA110120/2021/003370, від 07.05.2021 №UA110120/2021/003371, від 04.07.2021 №UA110120/2021/005126.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МКУ.
Умовами поставки сторони визначили FCA, ТR KAYSERI.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за вищезазначеними електронними митними деклараціями згенеровано наступні форми контролю:
105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів.
Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Посадовою особою Дніпровської митниці Держмитслужби відповідно до п.4.1 ст.54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
Відповідно до п.2.2, 2.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 МКУ декларанта зобов`язано забезпечити переклад документів (СМR, сертифікат про походження товару форми А) українською мовою.
У відповідності до ст.337 МКУ, при проведенні перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:
- назва та опис товару, зазначені в СМR від 17.04.2021 №б/н не ідентифікуються із спірною партією товару;
- наданий сертифікат якості складений російською мовою, тоді як, всі інші супровідні документи складені турецькою мовою та частково надані з перекладом, що викликало сумніви у достовірності наданих до митного оформлення документів;
- опис товару, наведений в декларації країни відправлення неможливо ідентифікувати із описом товару, заявленим у митній декларації.
У зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст. 59 МКУ), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (ст. 60 МКУ), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст.62, ст.63 МКУ) неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).
Саме тому під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
З урахуванням зазначеного, митну вартість товарів, що імпортуються, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2ґ, - резервний метод визначення митної вартості (ст.64 МКУ).
Відповідно до ст.33 Митного кодексу України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Таким чином, на думку представника відповідача, Рішення про коригування митної вартості товарів прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до ст.264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Таким чином, на думку представника відповідача, картки відмови прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Щодо забезпечення перекладу документів українською мовою.
Декларантом з метою митного оформлення поставленого товару надавалися відповідачу пакувальні листи, сертифікати якості та інвойси складені одночасно англійською та російською мовами, а так само, надавалися СМR та митні декларації країни відправлення, складені англійською мовою. Інформація повідомлень митного органу про подання документів, складених турецькою мовою, не відповідає дійсності.
При цьому, відповідачем у якості підстави витребування додаткових документів заявлено вимогу про надання перекладу цих документів на українську мову.
Відповідно до ст.254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Законом України «Про ратифікацію Протоколу про вступ України до Світової організації торгівлі» від 10.04.2008 №250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі, підписаний у м. Женеві 5 лютого 2008 року, у зв`язку із чим, 16 травня 2008 року Україна приєдналася до СОТ.
Офіційними мовами СОТ є англійська, французька, іспанська.
Відтак, вимоги митного органу про надання перекладу на українську мову документів, складених англійською мовою, як офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, та іноземною мовою міжнародного спілкування, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для висновку про ненадання документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості.
Мовою оригіналу (турецькою) у документах викладені власні назви, які відповідно до лінгвістичних правил не перекладаються.
Щодо документів, складених турецькою мовою (зокрема, сертифікатів якості) декларантом подано митному органу їх переклад на українську мову.
Відтак, інформація повідомлень митного органу про подання документів, складених турецькою мовою, без їх перекладу не відповідає фактичним обставинам справи.
Щодо наданих пакувальних листів та сертифікатів якості російською мовою, приписами МК України не передбачено, що пакувальні листи та сертифікати якості є джерелом відомостей про митну вартість товарів.
При цьому, митницею жодним чином не обґрунтовано як саме наведена обставина може вплинути на числові значення складових митної вартості
Щодо транспортних витрат.
Відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки декларантом заявлено неповні відомості та не надано документи на підтвердження числових значень митної вартості. Так, відповідно до відміток у СМR №416641 від 18.02.2021 (перша поставка) перевезення вантажу виконане ФОП ОСОБА_1 , при цьому, договірні відносини між ТОВ «Велес-ТА» та ФОП ОСОБА_1 документально не підтверджено, договір про надання транспортно-експедиційних послуг до митного оформлення не надано.
Інформація про неподання декларантом до митного оформлення договору про надання транспортно-експедиційних послуг не відповідає дійсності.
Відповідно до п.1.1 договору на організацію транспортно-експедиційного обслуговування, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання організувати за рахунок замовника транспортно-експедиційне обслуговування (ТЕО), перевезення вантажів, а також надання інших послуг замовнику, узгоджених у додаткових угодах до цього Договору.
Згідно пункту 1.2 Договору умови транспортування, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг Виконавця узгоджуються сторонами в контракт-заявках встановленої форми, які є невід`ємною частиною даного договору.
Пункт 1.3 Договору встановлює, що Виконавець для виконання покладених на нього доручень має право укладати від свого імені договори з підрядниками.
Отже, декларантом надано документальне підтвердження наявності договірних відносин із експедитором.
Щодо розподілу транспортних витрат.
На підтвердження заявленої митної вартості декларантом до митного оформлення надана довідка компанії Роliform-Exim SRL (Румунія) від 05.05.2021 №35 (друга та третя поставки), відповідно до якої вартість транспортно-експедиційних послуг по доставці вантажу маршрутом Кайзери (Туреччина) до Марганець (Україна) складає 3500 дол.США, сума транспортних витрат по території Турції до митного кордону України (п/п «Старокозаче») складає 2850 дол.США.
На думку митного органу, заявлена транспортна складова митної вартості товару не відповідає відомостям рахунку РЕVAL/557 від 05.05.2021, згідно якого вартість послуг складає 3500 дол.США (2850 дол. США до митного кордону з Україною).
Згідно розрахунку до ЕМД від 07.05.2021 №UA110120/2020/003370 транспортна складова митної вартості товару до митного кордону складає 2559,51 дол.США, що обчислена пропорційно вазі брутто із розрахунку загальної вартості доставки партії товару 2850 дол. США (до кордону з Україною).
Необхідність здійснення розподілу транспортних витрат зумовлена здійсненням перевезення декількох партій товару одним транспортним засобом, розподіл здійснюється відповідно до ваги товару брутто.
Відповідно транспортної заявки №25 від 22.04.2021 та CMR №б/н від 27.04.2021 вантаж, що транспортується:
1.матрацна трикотажна тканина виробництва «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Кайзері, Туреччина), кількість 434 рулон, вага брутто 14 860,00 кг.
Відповідно, загальна вартість транспортно-експедиційних послуг по доставці вантажу маршрутом Кайзери (Туреччина) до Старокозаче (Україна), яка складає 2850 дол.США (рахунок PEVAL/557 від 05.05.2021) декларантом розподілена відповідно до ваги товару, брутто:
1514,61 кг. - 290,49 дол.США до митного кордону, що заявлена до митного оформлення за ЕМД від 07.05.2021 №UA110120/2020/003371;
Відтак, заявлена до митного оформлення складова митної вартості товару документально підтверджується та підлягає обчисленню.
Щодо умов оплати товару, зазначених у специфікації та інвойсі.
Зазначені митним органом недоліки декларування фактично місця не мали.
Відповідно до п.5.1 контракту від 01.02.2021 №3 на поставку товару, покупець здійснює оплату товару протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати інвойсу, який супроводжує товар.
Згідно специфікації №1 від 01.02.2021 до контракту, покупець здійснює оплату товару протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати фактичного отримання відповідної партії товару покупцем та підтвердження отримання товару у повному обсязі.
Крім того, митницею жодним чином не обґрунтовано, як саме наведена обставина щодо умов оплати може вплинути на числові значення складових митної вартості.
За таких обставин, на думку представника позивача оскаржувані рішення та картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Господарська діяльність полягає у виготовленні товарів побутового споживання, таких як матраци, наматрацники, подушки, господарські та кухонні губки, тощо.
При виготовлені матраців, наматрацників, подушок позивач використовує тканини, що закуповуються за прямим контрактом у виробника тканин (Турція).
01.02.2021 між ТОВ «Інтерфом-М» (м. Марганець, Україна, покупець) та «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Кауsегі, Тurкеу, продавець) укладено контракт (зовнішньоекономічний договір) № 3 на постачання товарів.
Відповідно до п.1.1 контракту, продавець продає, а покупець купує товар відповідно до заявки покупця на підставі інвойсу. У разі суперечності між Контрактом і інвойсом, Контракт буде мати переважну склу, якщо інше не обумовлено в письмовому вигляді сторонами.
Згідно п.1.2 контракту під товаром за контрактом розуміється тканина.
Відповідно до п. 1.3 контракту країна походження товару - Туреччина.
Пункт 1.4 контракту встановлює, що продавець с власником товару, що поставляється.
Відповідно до п. 2.1 контракту, товар поставляється партіями, згідно заявок покупця, які підтверджуються продавцем, за обумовленими раніше цінами. Кількість і асортимент товару вказані в заявках покупця та підтверджені продавцем в проформі-інвойсі.
Відповідно до п. 2.2 контракту, якість товару повинна відповідати технічним умовам виробника, сертифікату якості, який видається після відвантаження партії.
Згідно п. 3.1 контракту, поставка товару здійснюється на умовах FCA-Кайсері, Туреччина згідно із умовами Інкотермс 2020.
Підтвердженням відвантаження вважається штамп продавця в товаросупровідних документах (CMR), наданих перевізником.
Продавець докладає свої зусилля для того, щоб товар, згідно з кожною поставки був готовий до навантаження протягом 90 (дев`яносто) днів з моменту підтвердження замовлення продавцем.
Відповідно до п. 3.2 контракту відправник передає перевізнику такі документи:
3.2.1. Інвойс англійською мовою (оригінал);
3.2.2. Пакувальний лист англійською мовою (оригінал);
3.2.3. Вантажну митну декларацію;
3.2.4. Сертифікат якості товару, виданий заводом-виробником.
3.2.5. Сертифікат походження по формі. "А" або "Certificate of Origin"
У графі 3 Сертифікату походження повинна бути вказана саме країна походження.
Пункт 3.3 контракту встановлює, що покупець забезпечує дотримання усіх формальностей, пов`язаних з ввезенням товару на територію України.
Згідно пункту 3.4 контракту товар призначений для поставки в Україну.
Пунктом 3.5 контракту передбачено, що право власності та всі ризики випадкового знищення / пошкодження / втрати товару передаються від продавця покупцю на умовах доставки FCA, Кайсері Туреччина згідно з умовами Інкотермс 2020 з моменту завантаження продавцем до транспортного засобу покупця (перевізника) товару за місцезнаходженням Продавця.
Згідно п.4.1 контракту, орієнтовна вартість контракту на дату його укладення становить 400.000,00 (чотириста тисяч) доларів США.
Загальна вартість контракту складає суму всіх рахунків-фактур (інвойсів), які будуть підписані сторонами протягом строку дії цього контракту (пункт 4.2 контракту).
Відповідно до п.4.3 контракту ціна на товар встановлюється на рівні, зазначеному в специфікації та інвойсах, які супроводжують товар.
Згідно п.4.4 контракту валюта контракту - долари США.
Пунктом 4.5 контракту передбачено, що ціна товару включає всі витрати продавця по виконанню контракту, в тому числі (але не обмежуючись) витрати продавця на комісійну та брокерську винагороду, вартість упаковки та/або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з упаковкою, будь-які інші витрати, які за вказаними в цьому контракті умовами поставки підлягають оплаті продавцем, а також відповідно до умов Правил «Інкотермс-2020». Покупець не має жодних фінансових зобов`язань перед продавцем, за винятком сплати ціни товару та інших зобов`язань, прямо передбачених контрактом та Правилами «Інкотермс-2020».
Відповідно до п.5.1 контракту покупець здійснює, оплату товару протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати інвойсу, який супроводжує товар.
Згідно п. 5.2 контракту оплата товару за цим контрактом здійснюється покупцем за реквізитами, зазначеними у цьому контракті.
На підставі контракту, Компанією «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" було поставлено декілька партій обумовленого специфікаціями товару - тканини, у тому числі матрацні тканини:
Трикотажна тканина № 19068878 CHL 345/259706;
Трикотажна тканина ТАРА PREMIER CHL 180;
Трикотажна тканина 103931 2 Interfoam Light Wight;
Трикотажна тканина В1995 Sweet Soft White 320/221714;
Трикотажна тканина MATYAS_CHL_300/259707
Трикотажна тканина Т144316-14/351261;
Трикотажна тканина New ТЕ170020-29В New Noble/256045;
Трикотажна тканина WM150GSM CHL/253871;
Трикотажна тканина N20031188/275862;
Трикотажна тканина В3604 1 (Sweet Soft 320/221715);
Трикотажна тканина 38D330 (#106866).
Щодо розмитнення першої поставки, судом встановлено наступне.
На виконання зазначеного контракту у лютому 2021 року на адресу позивача продавцем «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Turkey) поставлено партію товару (тканини).
25.02.2021 року з метою здійснення митного оформлення вказаного товару представником позивача ПП «Брок-Альянс», з яким позивачем укладено договір про надання послуг митного брокера, подано до Дніпропетровської митниці (митний пост «Нікополь») вантажну митну декларацію МД-2, в якій митну вартість поставленого товару визначена за ціною договору.
Митницею було присвоєно декларації №UA110120/2021/001344.
Разом із ВМД було подано до митниці товаросупровідні документи, що підтверджують митну вартість товару, включаючи транспортні витрати до митного кордону України, у тому числі:
- договір на надання послуг №114 від 20.05.2015 між ПП «Брок-Альянс» та позивачем;
- контракт (зовнішньоекономічний договір) із «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Туреччина) та позивачем;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №1 від 01.02.2021;
- пакувальний лист (Packing list) від 17.02.2021;
- рахунок-проформа (Proforma invoice) від 17.02.2021;
- сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP)) № D0235842 від 17.02.2021;
- Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.02.2021;
- договір (контракт) про перевезення №1521 від 15.02.2021;
- доповнення до договору (контракту) на перевезення заявка на транспортування №39 від 15.02.2021;
- автотранспортна накладна (Road consignment note) № А№416641 від 18.02.2021;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги ІМ-1 від 24.02.2021;
- копія митної декларації країни відправлення №21060600ЕХ007486 від 17.02.2021.
Подані документи є достатніми для підтвердження митної вартості товару відповідно до обраного методу її визначення (за ціною договору).
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, у зв`язку із чим повідомлено декларанта про те, що подані ним документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до надісланого повідомлення, митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
1) в CMR від 18.02.2021 А№416641 назва та опис товару такий за яким його не можливо ідентифікувати;
2) надані сертифікати якості складені російською мовою, тоді як інші супровідні документи складені турецькою мовою та надані без перекладу (митної декларації країни відправлення, СМR, сертифікату про походження товару форми А);
4) у наданому до митного оформлення рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.02.2021 №ГМ-1 та заявці на перевезення від 15.02.2021 №39 не зазначено номер та дата договору про перевезення від 15.02.2021 №1521;
5) відповідно до відомостей накладної СМR від 18.02.2021 № А№416641 перевізником виступає ФОП ОСОБА_1 , договірні відносини між ТОВ «Велес-ТА» та ФОП ОСОБА_1 документально не підтверджені, договір про надання транспортно-експедиційних послуг до митного оформлення не надано.
Враховуючи викладене, посилаючись на ч.3 ст.54 Митного кодексу України, відповідач з метою упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; згідно ст. 254 МКУ, надати переклад документів українською мовою (сертифікату про походження товару форми А, СМR, митної декларації країни відправлення), а також роз`яснено, що згідно з ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
26.02.2021 року декларантом надіслано до Дніпропетровської митниці Держмитслужби повідомлення про неможливість надати інші документи, окрім тих, які вже надано до митного органу, при цьому, декларант просив продовжити митне оформлення товару та прийняти рішення щодо митної декларації №ИА110120/2021/001344 від 25.02.2021.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів та проведення відповідних консультацій з декларантом, Дніпропетровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110120/2021/000007/1 від 26.02.2021 року, згідно з яким митна вартість задекларованих товарів скоригована відповідно до ст.64 МК України за резервним методом визначення митної вартості; за основу для коригування товару №1 взята раніше визначена митна вартість подібних товарів, імпортованих за поставкою у максимально наближений час з поставкою оцінюваного товару, за ЕМД №UA209170/2020/078967 від 23.10.2020, митна вартість якого складає 1,655 дол.США/м2 (в перерахунку на кг - 4,22 дол.США/кг.), товару №2 взята раніше визначена митна вартість подібних товарів, імпортованих за поставкою у максимально наближений час з поставкою оцінюваного товару, за ЕМД №UA408020/2020/019199 від 15.08.2020 року, митна вартість якого складає 6,25 дол.США/кг. з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №UA110120/2021/000007/1 від 26.02.2021.
01.03.2021 року декларантом подано нову митну декларацію №UA110120/2021/001514, заповнену з урахуванням вимог спірного рішення про коригування митної вартості товарів UA110120/2021/000007/1 від 26.02.2021 року.
Щодо розмитнення другої поставки, суд зазначає наступне.
На виконання зазначеного контракту у травні 2021 року на адресу позивача продавцем «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Turkey) поставлено партію товару (тканини).
07.05.2021 року з метою здійснення митного оформлення вказаного товару представником позивача ПП «Брок-Альянс», з яким позивачем укладено договір про надання послуг митного брокера, подано до Дніпропетровської митниці (митний пост «Нікополь») вантажну митну декларацію МД-2, в якій митну вартість поставленого товару визначена за ціною договору. Митницею було присвоєно декларації №UA110120/2021/003370.
Разом із ВМД було подано до митниці товаросупровідні документи, що підтверджують митну вартість товару, включаючи транспортні витрати до митного кордону України, у тому числі:
- договір на надання послуг №114 від 20.05.2015 між ПП «Брок-Альянс» та позивачем;
- контракт (зовнішньоекономічний договір) із «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Туреччина) та позивачем;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №1 від 01.02.2021;
- пакувальний лист (Packing list) від 27.04.2021;
- сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP) №D0238730 від 27.04.2021;
- сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP) №D0238731 від 27.04.2021;
- договір (контракт) про перевезення №01-Т від 01.07.2019;
- доповнення до договору (контракту) на перевезення заявка на транспортування №25 від 22.04.2021;
- автотранспортна накладна (Road consignment note) від 27.04.2021;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуг PEVAL/557 від 05.05.2021;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка №35 від 05.05.2021;
- копія митної декларації країни відправлення № 21060600ЕХ018884 від 27.04.2021;
- висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 05.05.2021 №ГО-694;
- Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів UA110120/2021/000032 від 05.05.2021.
Подані документи є достатніми для підтвердження митної вартості товару відповідно до обраного методу її визначення (за ціною договору).
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, у зв`язку із чим повідомлено декларанта про те, що подані ним документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до надісланого повідомлення, митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
1) наданий сертифікат якості складений російською мовою, тоді як інші супровідні документи складені турецькою мовою та частково надані з перекладом;
2) у наданій СМR від 17.04.2021 назва та опис товару такий за яким його не можливо ідентифікувати;
4) до митного оформлення надано рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 05.05.2021 №РЕVAL/557, в якому вартість міжнародних транспортних послуг складає 3500,00 дол.США.
Також, у графі 44 ВМД наявна довідка про транспортно-експедиційні витрати від 05.05.2021 №35, в якій сума транспортно-експедиційних послуг розподілена до кордону та після. За ЕМД від 07.05.2021 №UA110120/2020/003370 декларантом додано до ціни товару складову митної вартості - витрати на транспортування у розмірі 2559,51 дол.США, які розподілені відповідно до ваги брутто. Водночас, надана до митного оформлення довідка від 05.05.2021 №35 не відповідає вимогам Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2021 №599 та ст.53 МКУ, та не передбачена заявкою на транспортування від 22.04.2021 №25.
Відповідно до положень частини 11 статті 58 МКУ, витрати на транспортування після ввезення не включаються до митної вартості товарів за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню. Оскільки експедитором не розподілені витрати на транспортно-експедиційні послуги, понесені до та після перетину митного кордону України (рахунок-фактура від 05.05.2021 №РЕVAL/557) зазначені витрати повинні включатись у повному обсязі до митної вартості оцінюваних товарів. З урахуванням зазначеного, заявлений рівень транспортної складової (2559,51 дол.США) не обчислюється на підставі наданих документів за ЕМД від 07.05.2021 №иА110120/2020/003370;
5) висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 05.05.2021 №ГО-694 підготовлено з урахуванням інформації Інтернет-сайтів made-in-china.com та alibaba.com, що є он-лайн платформами для бізнесу, «провідними постачальниками онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів», створювати власні профілі на яких мають можливість будь-які компанії та реєструватися будь-які користувачі. Зазначене унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Також у висновку експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 05.05.2021 №ГО-694 містяться посилання на китайські інтернет-сайти made-in-china.com та alibaba.com, а оцінюваний товар - турецького походження.
Враховуючи викладене, посилаючись на ч.3 ст.54 Митного кодексу України, відповідач з метою упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; згідно ст.254 МКУ надати переклад документів українською мовою (СМR, сертифікату про походження товару форми А), а також роз`яснено, що згідно з ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
07.05.2021 року декларантом надіслано до Дніпропетровської митниці Держмитслужби повідомлення про неможливість надати інші документи, окрім тих, які вже надано до митного органу, при цьому, декларант просив продовжити митне оформлення товару та прийняти рішення щодо митної декларації №UA110120/2021/003370 від 07.05.2021.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів та проведення відповідних консультацій з декларантом, Дніпропетровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110120/2021/000013/1 від 07.05.2021, згідно з яким митна вартість задекларованих товарів скоригована відповідно до ст.64 МК України за резервним методом визначення митної вартості; за основу для коригування товару №1 взята раніше визначена митна вартість подібних товарів, імпортованих за поставкою у максимально наближений час з поставкою оцінюваного товару, за ЕМД UА110300/2021/000353 від 23.02.2021, митна вартість якого складає 1,2536 дол.США/м2 (4,83 дол.США/кг.), товару №2 взята раніше визначена митна вартість подібних товарів, імпортованих за поставкою у максимально наближений час з поставкою оцінюваного товару, за ЕМД №UA408020/2020/019199 від 15.08.2020, митна вартість якого складає 6,25 дол.США/кг., товару №4 взята раніше визначена митна вартість подібних товарів, імпортованих за поставкою у максимально наближений час з поставкою оцінюваного товару, за ЕМД №UA110300/2020/002610 від 08.10.2020, митна вартість якого складає 0,7291 дол.США/м2 (6,29 дол.США/кг.), з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №UA110120/2021/000013/1 від 07.05.2021.
11.05.2021 року декларантом подано нову митну декларацію №UA110120/2021/003470, заповнену з урахуванням вимог спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA110120/2021/000013/1 від 07.05.2021.
Щодо розмитнення третьої поставки, суд зазначає наступне.
На виконання зазначеного контракту у травні 2021 року на адресу позивача продавцем «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Turkey) поставлено партію товару (тканини).
07.05.2021 року з метою здійснення митного оформлення вказаного товару представником позивача ПП «Брок-Альянс», з яким позивачем укладено договір про надання послуг митного брокера, подано до Дніпропетровської митниці (митний пост «Нікополь») вантажну митну декларацію МД-2, в якій митну вартість поставленого товару визначена за ціною договору. Митницею було присвоєно декларації №UA110120/2021/003371.
Разом із ВМД було подано до митниці товаросупровідні документи, що підтверджують митну вартість товару, включаючи транспортні витрати до митного кордону України, у тому числі:
- договір на надання послуг №114 від 20.05.2015 між ПП «Брок-Альянс» та позивачем;
- контракт (зовнішньоекономічний договір) із «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Туреччина) та позивачем;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №1 від 01.02.2021;
- пакувальний лист (Packing list) від 27.04.2021;
- сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP) №D0238730 від 27.04.2021;
- сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP) №D0238731 від 27.04.2021;
- договір (контракт) про перевезення № 01-Т від 01.07.2019;
- доповнення до договору (контракту) на перевезення заявка на транспортування №25 від 22.04.2021;
- автотранспортна накладна (Road consignment note) від 27.04.2021;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги PEVAL/577 від 05.05.2021; '
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка №35 від 05.05.2021.
- Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів UA110120/2021/000032 від 05.05.2021;
- копія митної декларації країни відправлення №21060600ЕХ018884 від 27.04.2021;
- висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 05.05.2021 №ГО-694.
Подані документи є достатніми для підтвердження митної вартості товару відповідно до обраного методу її визначення (за ціною договору).
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, у зв`язку із чим повідомлено декларанта про те, що подані ним документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до надісланого повідомлення, митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
1) наданий сертифікат якості складений російською мовою, тоді як всі інші супровідні документи складені турецькою мовою та частково надані з перекладом;
2) в наданій CMR від 17.04.2021 №Б/Н назва та опис товару такий за якими його не можливо ідентифікувати;
4) до митного оформлення надано рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 05.05.2021 №РEVAL/557 в якому вартість міжнародних транспортних послуг складає 3500,0 дол.США.
5) ТОВ «Інтерфом-М» додатково надано копію висновку експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 05.05.2021 року за №ГО-694. Висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 05.05.2021 року за №ГО-694 підготовлено з урахуванням інформації Інтернет-сайтів made-in-china.com та alibaba.com, що є он-лайн платформами для бізнесу, «провідними постачальниками онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів», створювати власні профілі на яких мають можливість будь-які компанії та реєструватися будь-які користувачі. Зазначене унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Також у висновку експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 05.05.2021 року за №ГО-694 містяться посилання на китайські інтернет-сайти made-in-china.com та alibaba.com, а оцінюваний товар - турецького походження.
Враховуючи викладене, посилаючись на ч.3 ст.54 Митного кодексу України, відповідач з метою упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; згідно ст. 254 МКУ надати переклад документів українською мовою (СМR, сертифікат про походження товару форми А), а також роз`яснено, що згідно з ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
11.05.2021 року декларантом надіслано до Дніпропетровської митниці Держмитслужби повідомлення про неможливість надати інші документи, окрім тих, які вже надано до митного органу, при цьому, декларант просив продовжити митне оформлення товару та прийняти рішення щодо митної декларації №UA110120/2021/003371 від 07.05.2021.
13.05.2021 року декларантом подано нову митну декларацію №UA110120/2021/003545 заповнену з урахуванням вимог спірного рішення про коригування митної вартості товарів № UA110120/2021/000014/1 від 07.05.2021.
Щодо розмитнення четвертої поставки, суд зазначає наступне.
На виконання зазначеного контракту у липні 2021 року на адресу позивача продавцем «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Turkey) поставлено партію товару (тканини).
02.07.2021 року з метою здійснення митного оформлення вказаного товару представником ПП «Брок-Альянс», з яким позивачем укладено договір про надання послуг митного брокера, подано до Дніпропетровської митниці (митний пост «Нікополь») вантажну митну декларацію №МД-2, в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною договору. Митницею було присвоєно декларації №UA110120/2021/005126.
Разом із ВМД було подано до митниці товаросупровідні документи, що підтверджують митну вартість товару, включаючи транспортні витрати до митного кордону України, у тому числі:
- договір на надання послуг №114 від 20.05.2015 між ПП «Брок-Альянс» та позивачем;
- контракт (зовнішньоекономічний договір) із «Boyteks Tekstil San. ve Tic.A.S.» (Туреччина) та позивачем;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №1 від 01.02.2021;
- пакувальний лист (Packing list) від 23.06.2021;
- сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP) №D0240161 від 23.06.2021;
- договір (контракт) про перевезення № 01-Т від 01.07.2019;
- доповнення до договору (контракту) на перевезення заявка на транспортування №25 від 18.06.2021;
- автотранспортна накладна (Road consignment note) від 23.06.2021;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуг PEVAL/578 від 29.06.2021;
- Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів UA110120/2021/000056 від 01.07.2021;
- копія митної декларації країни відправлення № 21060600ЕХ026486 від 23.06.2021.
Подані документи є достатніми для підтвердження митної вартості товару відповідно до обраного методу її визначення (за ціною договору).
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, у зв`язку із чим повідомлено декларанта про те, що подані ним документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до надісланого повідомлення, митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
1) в заявці на перевезення від 18.06.2021 №25 зазначено, що за адресою BOYTEKS TEKSTIL перевізник повинен забрати вантаж у кількості 191 рулон вагою 4408,29 кг, а фактично 141 рулон вагою 5060 кг, що ставить під сумнів достовірність ідентифікації даного перевезення з наданою партією товару;
2) наданий до митного оформлення сертифікат про походження товару, який передбачений п.3.2.5 контракту, не містить необхідних реквізитів у гр.11, а саме відсутній підпис уповноваженої особи, яка засвідчила даний сертифікат про походження;
3) згідно п.3.1 продавець докладає свої зусилля для того, щоб товар згідно кожною поставки був готовий до навантаження протягом 90 днів з моменту підтвердження замовлення продавцем. Замовлення продавця до митного оформлення не надано;
5) згідно з п.5.5 договору на перевезення від 01.07.2019 №01-Т оплата за здійснення перевезення здійснюється не пізніше 5 банківських днів з дати виставлення рахунку. На даний час рахунок може бути сплаченим;
6) згідно п.2.1 контракту №3 від 01.02.2021 зазначено, що кількість і асортимент товару вказані в заявках Покупця та підтверджені Продавцем в проформі-інвойсі, який до митного оформлення не наданий.
Враховуючи викладене, посилаючись на ч.3 ст.54 Митного кодексу України, відповідач з метою упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; згідно ст.254 МКУ надати переклад документів українською мовою (сертифікату про походження товару форми А, СМR, митної декларації країни відправлення); транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а також роз`яснено, що згідно з ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
06.07.2021 року декларантом надіслано до Дніпропетровської митниці Держмитслужби повідомлення №196 про надсилання додаткових документів, зокрема: заявки на перевезення від 18.06.2021 №25 (в якій виправлено допущену формальну друкарську помилку), висновок ТПП №ГО-1036 від 30.06.2021 про ринкову вартість товару; переклад експортної ВМД №2160600ЕХ026486 від 23.06.2021 форми А з підписом уповноваженої особи.
Своїм повідомленням від 07.07.2021 №201 декларантом надіслано завірений переклад експортної декларації №21060600ЕХ026486 від 23.06.2021 року, надано коментар стосовно підпису в серії сертифіката про походження.
08.07.2021 року декларантом подано нову митну декларацію №UA110120/2021/005258, заповнену з урахуванням вимог спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA110120/2021/000017/1 від 07.07.2021 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" не погоджується з вказаними рішеннями про коригування митної вартості, картками відмови у прийнятті митних декларацій та вважає, що вони суперечать нормам чинного законодавства України, з огляду на що звернулось із даною позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.
Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно із статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).
У силу частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).
Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Правильному застосуванню вказаної норми може сприяти розуміння логіки правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним в постанові від 01.10.2013 року у справі №21-354а13.
У вказаній постанові Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
У постановах від 15.10.2013 року у справі №21-270а13 та від 22.10.2013 року у справі №21-342а13 Верховний Суд України за результатами аналізу Митного кодексу України року зазначає, що підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.
Аналіз норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що контроль правильності обчислення декларантом митної вартості може здійснюватися, в тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням ЄАС, яка містить відповідну інформацію.
При цьому суд вважає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Таким чином, у разі виявлення відповідачем розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, останній вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постановах від 31.03.2015 року по справі №21-127а15 та від 31.03.2015 року по справі №21-53а15, разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Оскільки відповідач виявив розбіжності у поданих позивачем документах, а тому вправі був направити відповідні запити до позивача.
Щодо забезпечення перекладу документів українською мовою, судом враховується наступне.
Декларантом, з метою митного оформлення поставленого товару, надавалися відповідачу пакувальні листи, сертифікати якості та інвойси складені одночасно англійською та російською мовами, а так само, надавалися СМR. та митні декларації країни відправлення, складені англійською мовою. Інформація повідомлень митного органу про подання документів, складених турецькою мовою, не відповідає дійсності.
При цьому, відповідачем у якості підстави витребування додаткових документів, заявлено вимогу про надання перекладу цих документів на українську мову.
Відповідно до ст.254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Законом України «Про ратифікацію Протоколу про вступ України до Світової організації торгівлі» від 10.04.2008 №250-VІ ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі, підписаний у м.Женеві 5 лютого 2008 року, у зв`язку із чим 16 травня 2008 року Україна приєдналася до СОТ.
Офіційними мовами СОТ є англійська, французька, іспанська.
Відтак, вимоги митного органу про надання перекладу на українську мову документів, складених англійською мовою, як офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, та іноземною мовою міжнародного спілкування, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для висновку про ненадання документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості.
Мовою оригіналу (турецькою) у документах викладені власні назви, які відповідно до лінгвістичних правил не перекладаються.
Щодо документів, складених турецькою мовою (зокрема, сертифікатів якості) декларантом подано митному органу їх переклад на українську мову.
Відтак, інформація повідомлень митного органу про подання документів, складених турецькою мовою, без їх перекладу, не відповідає фактичним обставинам справи.
Щодо наданих пакувальних листів та сертифікатів якості російською мовою, приписами МК України не передбачено, що пакувальні листи та сертифікати якості є джерелом відомостей про митну вартість товарів. При цьому, митницею жодним чином не обґрунтовано як саме наведена обставина може вплинути на числові значення складових митної вартості.
Відтак, митним органом не обґрунтовано та не доведено, які саме складові митної вартості підтверджують сертифікати якості на товар, чому із наданих документів, зокрема специфікацій до контракту та інвойсів, неможливо встановити такі відомості та які саме сумніви викликають сертифікати якості, складені російською мовою. Відсутність у рішеннях про коригування митної вартості товару обґрунтувань щодо неможливості підтвердження заявлених декларантом складових митної вартості товару на підставі поданих документів, обґрунтувань недостатності таких документів та обставин, які викликали сумніви за результатами їх оцінки, свідчать про протиправність рішення про застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Щодо транспортних витрат, судом враховується наступне.
Відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки декларантом заявлено неповні відомості та не надано документи на підтвердження числових значень митної вартості.
Відповідно до відміток у СМR №416641 від 18.02.2021 (перша поставка) перевезення вантажу виконане ФОП ОСОБА_1 , при цьому, договірні відносини між ТОВ «Велес-ТА» та ФОП ОСОБА_1 документально не підтверджено, договір про надання транспортно-експедиційних послуг до митного оформлення не надано.
Отже, декларантом надано документальне підтвердження наявності договірних відносин із експедитором.
Таким чином, за умовами договору договір №1521 від 15.02.2021 року на організацію транспортно-експедиційного обслуговування, передбачено право ТОВ «Велес-ТА» укладати договори з іншими перевізниками з метою виконання умов договору надання транспортних послуг (експедування) та здійснювати оформлення перевізних документів.
Вказана обставина спростовує висновки митного органу щодо відсутності документального підтвердження наявності договірних відносин з безпосереднім перевізником товару, адже позивач не зобов`язаний мати безпосередні господарські відносини з вказаною компанією-перевізником, оскільки всі обов`язки щодо належного, своєчасного перевезення вантажу та оформлення необхідних транспортних документів покладено на ТОВ «Велес-ТА» (експедитора).
Заявка №39 від 15.02.2021 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги ІМ-1 від 24.02.2021, які було подано до митного органу під час митного оформлення вищевказаної партій товару, які містяться у матеріалах справи, свідчать про включення до митної вартості товару всіх витрат на його транспортування.
Тобто, наявні документи спростовують доводи митного органу щодо ненадання декларантом документального підтвердження включення витрат до митної вартості товару, оскільки вартість транспортних послуг з перевезення товару до митного кордону України включено у митну вартість задекларованого товару.
Щодо опису товару в автотранспортній накладній, судом враховується наступне.
Зазначення в CMR № 416641 від 18.02.2021 (перша поставка), в CMR №б/н від 17.04.2021 (друга та третя поставка) назви та опису товару, за якими його не можливо ідентифікувати.
Автотранспортна накладна (CMR) - це товарно-транспортна накладна особливої, міжнародної форми, використання якої під час міжнародних вантажних перевезень передбачено Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 року.
Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» Україна приєдналась до вказаної Конвенції.
Відповідно до ст.4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.
Вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником (ст. 5 Конвенції).
Відомості графи 7 «Кількість місць», 8 «Рід упаковки», 9 «Найменування вантажу», 11 «Вага брутто» зазначених Міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR) заповнював не позивач, а продавець відповідно до вимог своєї країни, завантаження товару здійснювалося на заводі продавця у м.Кайсері (Туреччина), про що було вказано у графі 20 Митної декларації (FСА Каyseri) та документах від перевізника, які підтверджували вартість перевезення Товару.
Детальний опис товару передбачено у договорі поставки, специфікації, пакувальному листі, рахунку-фактурі (інвойсі).
З аналізу норм МК України вбачається, що СМR може бути джерелом відомостей про країну походження товару (ч.9 ст.43 МК України), про кількість вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування (ч.2 ст.191 МК України), про автотранспортний засіб комерційного призначення, що перевозить товари (ч.2 ст.221 МК України).
Крім того, позивач зауважує, що товарно-транспортна накладна (СМR) у розумінні приписів ч.2 ст.53 Митного кодексу України не є документом, інформація з якого впливає на визначення митної вартості товарів.
Законодавство не містить вимог про наявність у СМR детального опису товару, оскільки такі відомості містяться у специфікації, інвойсі, пакувальному листі.
Водночас, СМR - це документ, який стосується договору перевезення і відносин між відправником (продавцем) і перевізником з приводу транспортування товарів. До таких відносин позивач як вантажоотримувач в силу умов поставки не мав відношення, і в складанні СМR участі не приймав.
Отже, вищевказане підтверджує той факт, що позивач надав митному органу повні та достовірні відомості для визначення митної вартості товару, у тому числі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження її транспортної складової, що відповідачем жодним чином не спростовано.
За наведених обставин, доводи митниці про зазначення у СМR №416641 від 18.02.2021 (перша поставка), в СМR №б/н від 17.04.2021 (друга та третя поставка) назви та опису товару, за якими його не можливо ідентифікувати, не відповідають дійсності, оскільки опис товару у СМR містить загальний опис товару, що перевозиться - рулони матрацної трикотажної тканини, вказано загальну кількість рулонів, вагу брутто у кілограмах, при цьому наведені відомості відповідають даним специфікації, пакувального листа, рахунку-фактури (інвойсу), що дозволяє безпомилково ідентифікувати товар, що перевозиться.
Відтак, доводи про неможливість ідентифікувати товар у СМR є безпідставними.
Крім того, наявність чи відсутність у СМR. детального опису товару не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі дані.
Щодо розподілу транспортних витрат.
На підтвердження заявленої митної вартості декларантом до митного оформлення надана довідка компанії Роliform-Ехіt SLR (Румунія) від 05.05.2021 №35 (друга та третя поставки), відповідно до якої вартість транспортно-експедиційних послуг по доставці вантажу маршрутом Кайзери (Туреччина) до Марганець (Україна) складає 3500 дол.США, сума транспортних витрат по території Турції до митного кордону України (п/п «Старокозаче») складає 2850 дол.США.
На думку митного органу, заявлена транспортна складова митної вартості товару не відповідає відомостям рахунку РЕVAL/557 від 05.05.2021, згідно якого вартість послуг складає 3500 дол.США (2850 дол. США до митного кордону з Україною).
Згідно розрахунку до ЕМД від 07.05.2021 №UA110120/2020/003370 транспортна складова митної вартості товару до митного кордону складає 2559,51 дол. США, що обчислена пропорційно вазі брутто із розрахунку загальної вартості доставки партії товару 2850 дол. США (до кордону з Україною).
Необхідність здійснення розподілу транспортних витрат зумовлена здійсненням перевезення декількох партій товару одним транспортним засобом, розподіл здійснюється відповідно до ваги товару брутто.
Відповідно транспортної заявки №25 від 22.04.2021 та CMR №б/н від 27.04.2021 року вантаж, що транспортується:
1. матрацна трикотажна тканина виробництва «Boyteks Tekstil San.ve Tic.A.S.» (Кайзері, Туреччина), кількість 434 рулон, вага брутто 14 860,00 кг.;
Відповідно, загальна вартість транспортно-експедиційних послуг по доставці вантажу маршрутом Кайзери (Туреччина) до Старокозаче (Україна), яка складає 2850 дол.США (рахунок РЕVAL/557 від 05.05.2021) декларантом розподілена відповідно до ваги товару, брутто:
1514,61 кг. - 290,49 дол.США до митного кордону, що заявлена до митного оформлення за ЕМД від 07.05.2021 №UA110120/2020/003371;
13 345,39 кг. 2559,51 дол.США до митного кордону, що заявлена до митного оформлення за ЕМД від 07.05.2021 №UA110120/2020/003371.
Відтак, заявлена до митного оформлення складова митної вартості товару документально підтверджується та підлягає обчисленню.
У постанові від 29.04.2020 у справі №915/641/19 (номер у ЄДРСР 89008774) Верховний Суд сформував такий правовий висновок: за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер.
Отже, рахунок має містити платіжну інформацію, необхідну та достатню для здійснення оплати послуг.
Тобто, декларантом надано митному органу достовірні відомості про вартість перевезення товару до митного кордону України, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, та є достатніми для визначення митної вартості.
Розподілення транспортних витрат здійснено декларантом у зв`язку із переміщенням в одному транспортному засобі двох партій товару, що заявляються до митного оформлення за декількома митними деклараціями, що вимагає відповідного перерахунку транспортних витрат, що здійснюється пропорційно ваги товару брутто (кг.).
Таким чином, заявлена декларантом транспортна складова митної вартості товарів базується на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Здійснене декларантом розподілення транспортних витрат, у зв`язку із переміщенням в одному транспортному засобі декількох партій товару, що заявляються до митного оформлення за декількома митними деклараціями, не може вважатися розбіжністю, оскільки у своїй сукупності вищевказані документи не викликають жодних сумнівів щодо достовірності заявлених відомостей та одиниць виміру, за якими визначено транспортну складову вартості імпортованого товару.
За наведених обставин, у наданих декларантом до митного оформлення документах була наявна інформація про транспорту складову митної вартості товару, порядок обчислення такої вартості, базу розподілу та не містила жодних суперечностей.
Щодо умов оплати товару, зазначених у специфікації та інвойсі, судом враховується наступне.
Зазначені митним органом недоліки декларування фактично не мали місця.
Відповідно до п.5.1 контракту від 01.02.2021 №3 на поставку товару, покупець здійснює оплату товару протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати інвойсу, який супроводжує товар.
Згідно специфікації №1 від 01.02.2021 до контракту, покупець здійснює оплату товару протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дати фактичного отримання відповідної партії товару покупцем та підтвердження отримання товару у повному обсязі.
Крім того, митницею жодним чином не обґрунтовано, як саме наведена обставина щодо умов оплати може вплинути на числові значення складових митної вартості.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких має здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. Таким чином, розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів у достовірності задекларованої митної вартості. Зокрема, це може відбуватися, коли декларант надав документи, які підтверджують всі складові митної вартості, сплату визначеної згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту ціни за товар і послуг зі страхування тощо, вартість яких відповідно до чинного законодавства включена до митної вартості.
З урахуванням вказаного, доводи митниці про наявність розбіжностей щодо умов оплати товару не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими.
Щодо недоліків заявки на перевезення №25 від 18.06.2021 (четверта поставка), листом б/н від 06.07.2021 перевізник - компанія Роliform-Ехіt SRL повідомила про допущення технічної друкарської помилки при її оформленні та вказала вважати правильною кількість 141 рулонів.
Пояснення із цього приводу декларантом надано митниці листом вих.№201 від 07.07.2021.
За таких обставин, доводи відповідача у цій частині є необґрунтованими та спростовуються наявними у справі доказами, що вказує на відсутність передбачених законом підстав для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості та карток відмови у митному оформленні.
Відповідно до висновку Дніпропетровської ТПП №ГО-694 від 05.05.2021, висновку Дніпропетровської ТПП №ГО-1036 від 01.07.2021 року ринкова вартість поставленого позивачем товару відповідає заявленій під час декларування та митного оформлення митній вартості товару.
Щодо надання рахунку, на який містить посилання у митній декларації країни відправлення, судом враховується наступне.
Доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах через те, що в наданій декларації країни відправлення:
Таким чином, отримані від постачальника рахунки-фактури (інвойси) на партію товару декларантом (позивачем) надавалися митному органу для митного оформлення, водночас, зазначений у митній декларації країни відправлення рахунок складається відправником (продавцем) для перевезення товару територією Туреччини до місця відвантаження перевізнику (Кайсері, Туреччина).
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Скасування судом рішення контролюючого органу про коригування митної вартості товарів є підставою для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування карток відмови є похідною від основної вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів.
Аналогічний висновок викладено в листі Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року.
Враховуючи, що протягом судового розгляду справи митний орган не довів правомірність оскаржуваних рішень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" по розмитненню поставок товару №1-№4 у повному обсязі, шляхом:
Щодо судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до вимог ч.1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 4168,89 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням АТ "Банк Кредит Дніпро" №2133 від 31 серпня 2021 року.
Щодо судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з частинами першою - третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
На підтвердження наданих послуг позивачем до суду надано:
- договір про надання правової допомоги №21/01 від 05 січня 2021 року;
- доручення №5/2021 від 18 серпня 2021 року до договору про надання правової допомоги №21/01 від 05 січня 2021 року;
- попередній акт №147 до доручення №5/2021 від 18.08.2021 року;
- розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 01 вересня 2021 року на виконання договору про надання правової допомоги №21/01 від 05.01.2021 року;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Компанець Максима Борисовича серії КВ №005691 від 28 грудня 2015 року;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Інтерфом-М" від 01 вересня 2021 року.
Договір про надання правової допомоги №21/01 від 05 січня 2021 року укладено між Адвокатським об`єднанням "Бахмач та Партнери" з одного боку та товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" з іншого боку.
Судом з наданого розрахунку витрат на професійну правничу допомогу від 01 вересня 2021 року на виконання договору про надання правової допомоги №21/01 від 05.01.2021 року, вбачається, що витрати на правову допомогу складаються з:
- збору доказів для підготовки та подання адміністративного позову - 4 години - 1000,00 грн.;
- підготовки позову товариству з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" до Державної митної служби України - 8 годин - 3000,00 грн.;
- складання процесуальних документів та представництво інтересів ТОВ "Інтерфом-М" у суді першої інстанції - 4000,00 грн.
Таким чином, з наданих документів вбачається, які саме дії виконував адвокат при підготовці позовної заяви та супроводження справи.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник