Справа № 560/16509/21
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

14 грудня 2021 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Матущак В.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 до про визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду зі скаргою на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить:

1) Визнати неправомірною дії (бездіяльність) державного виконавця органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні №62878454.

2) Вжити заходи щодо усунення порушень вимог чинного законодавства, а саме:

- не вжиття заходів щодо виконання рішення суду в частині виплати нарахованих коштів індексації та компенсації.

- не вжиття заходів щодо виконання рішення суду щодо припинення і нарахування індексації тільки до 01.10.2017, хоча судом не було обмежено терміном і припинення взагалі незаконне.

- не вжиття заходів щодо належного виконання рішення суду і в порушення п. 3 "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 боржником до суми компенсації втрати чистини доходів не врахована сума індексації пенсії та сума попередніх не виплачених компенсації.

- не вжиття заходів по виконанню рішення суду в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.02.2017 по 31.12.2017.

Відповідно до ухвали від 03.12.2021 суд залишив позовну заяву без руху через невідповідність вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) та надав позивачу строк на усунення виявлених недоліків - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На адресу суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 03.12.2021 про залишення скарги без руху, в якій позивач зазначив:

1. Щодо оформлення позовної заяви відповідно до вимог статей 160, 161, 287 КАС України. Скарга на бездіяльність державного виконавця була подана позивачем через систему "Електронний Суд", яка затверджена законодавством та дозволена до використання. При виборі позовної заяви система визначає "скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця, іншого виду даної заяви в системі не передбачено.

2. Щодо доказу сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. Приписами статті 4 Закону № 3674-1 не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення, отже, за законом, на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою. Просить суд врахувати вищевикладену позицію Верховного Суду та звільнити мене від сплати судового збору по даній скарзі.

3. Щодо доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивач додав свою скаргу в ДВС від 19.11.2021 та рішення ХОАС у справі, а також витяги з виконавчого провадження.

4. Щодо документально підтвердженої інформації про момент, коли скаржник дізнався про порушення його прав неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні №62878454, позивач додав свою скаргу від 19.11.2021 на бездіяльність державного виконавця та своє пояснення, що станом на 26.11.2021 (звернення до суду) ніяких дій з метою розгляду скарги та викладених у ній питань державним виконавцем не було вжито, що є ознаками бездіяльності і рішення суду залишається не виконаним. Окрім того, позивач зазначив, що з метою виконання рішення суду я неодноразово в порядку статей 382, 383 КАС України звертався до суду. Просить суд поновити термін, оскільки, вживав всіх необхідних заходів з метою виконання рішення суду та належних дій виконавчої служби.

5. Підтверджує те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Вимоги до позовної заяви визначені статтями 160 та 161 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суддя встановив, що всупереч вимог статей 9, 12, 46, 160, 161, 287 КАС України ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, зазначивши учасників справи: скаржник, державний виконавець та інша особа.

Вимоги ухвали від 03.12.2021 щодо приведення у відповідність до вимог КАС України поданої скарги позивач не виконав.

Разом з тим, посилання позивача на правову позицію, наведену Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі №589/6044/2013 щодо несплати судового збору, суд не бере до уваги, оскільки такий правовий висновок зроблений щодо сплати судового збору за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби в межах цивільного судочинства, а тому не може бути застосовною щодо адміністративного позову, оскільки ставки судового збору для судів цивільної та адміністративної юрисдикції унормовано різними пунктами статті 4 Закону України "Про судовий збір". Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі №589/6044/2013 надано правовий аналіз пунктів 1, 4 частини другої статті четвертої Закону України "Про судовий збір", а ставки судового збору за процесуальні документи, які подаються до адміністративного суду встановлені у пункті 3 статті 4 відповідного Закону.

У постанові Пленуму ВАСУ від 13.12.2010 №3 наведено висновки з урахуванням норм Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 №7-93 "Про державне мито". Отже, після прийняття Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, відповідні висновки щодо сплати судового збору застосуванню не підлягають у зв`язку зі зміною законодавства, що врегульовує спірні правовідносини.

Беручи до уваги, що позивачем не надано доказів сплати судового збору, то недоліки поданої скарги, залишеної без руху ухвалою від 03.12.2021 не усунуто.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає, що позивач не надав доказів, які підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону, відтак таке клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи встановлене, суд вважає, що позивач не виконав вимоги ухвали від 03.12.2021, згідно якої Хмельницький окружний адміністративний суд скаргу залишив без руху через невідповідність вимогам, встановлених статтями 160, 161, 172 КАС України.

Суд враховує вимоги частини 6 статті 7 КАС України, якими визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що позивач у визначений судом строк недоліки поданої скарги не усунув, суд вважає за необхідне повернути скаргу позивачеві.

Керуючись пунктом 1 частини 4 статті 169, статтею 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_1 до про визнання протиправними дії - повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяВ.В. Матущак