Справа № 560/5191/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5191/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

09 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієва Хвиля" до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 листопада 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що посадовими особами Головного управління ДПС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Дієва Хвиля" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у березні 2017 - червні 2020 року.

За результатами перевірки складений акт від 01.12.2020 року № 1221/22-01/07-01/33789984, яким встановлені порушення:

пункту 44.1 статті 44, абзацу "г" пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, вимог наказу Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання звітності з податку на додану вартість" (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 159/28289 у результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року № 1307, не складено 30.06.2020 року та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкову накладну на загальний обсяг постачання 622 435,95 грн, сума ПДВ 124 487,19 грн;

пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, порушено граничний термін реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 12 967,65 грн.

За результатами розгляду акта перевірки та доданих до нього матеріалів Головне управління ДПС у Хмельницькій області винесло податкове повідомлення-рішення від 28.12.2020 року за № .

Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся до суду для його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регламентовано Податковим кодексом України.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 41.1. статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 пункту 41.1. статті 41), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Як встановлено пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Із аналізу вищенаведених норм вбачається, що платник податку набуває право на віднесення сум податку до податкового кредиту за наявності двох умов: здійснивши операції з придбання або виготовлення товарів (у тому числі при їх імпорті) і послуг та подальшого їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 ст. 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі, якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Господарською діяльністю, згідно з підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (Постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 803/1435/17).

З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієва Хвиля", згідно дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на виконання будівельних робіт "Будівництво багатоповерхової житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць М. Залізняка, І. Виговського, Депутатська в м. Буча Київської області" від 23.12.2014 № ІУ 99 є замовником вказаного об`єкта будівництва.

Під час здійснення будівельних робіт об`єкта "Будівництво багатоповерхової житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць М. Залізняка, І. Виговського, Депутатська в м. Буча Київської області" позивач придбав послуги, а саме: комплекс робіт по розробці та погодженню техніко-економічного обґрунтування схеми видачі потужності та видачі технічних умов, робіт по виготовленню проектної документації по внутрішньому газопостачанню багатоквартирної житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури, технагляд за будівництвом та реконструкцією об`єктів системи газопостачання.

Вказані операції, згідно акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Дієва Хвиля" від 01.12.2020 року № 1221/22-01/07-01/33789984, під час придбання яких, суми податку включені до складу податкового кредиту, підтверджуються відповідними документами. Придбання комплеку робіт по розробці та погодженню техніко-економічного обґрунтування схеми видачі потужності та видачі технічних умов підтверджують: договір № 71 від 07.08.2018, податкова накладна, банківська виписка від 07.08.2018, акт-1 здачі-приймання виконаних робіт від 31.08.2018, оборотно-сальдова відомість. Роботи по виготовленню проектної документації по внутрішньому газопостачанню багатоквартирної житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури підтверджуються договором № 34 (П) від 20.07.2017, актом надання послуг № 34 (П) від 18.05.2018, податковою накладною. Підтвердження придбання технагляду за будівництвом та реконструкцією об`єктів системи газопостачання здійснювалося на підставі договору № 3923 від 13.09.2017 року, податкової накладної, акту здачі-прийняття робіт № 11 від 3923, оборотно-сальдовою відомістю.

При цьому, варто зауважити, що вказане відповідачем не спростовується.

Колегія суддів звертає увагу, що вищенаведені послуги, придбані позивачем, використовувалися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, однак у силу своєї специфіки не бути реалізовані, оскільки були необхідними на відповідних етапах будівництва, а також використалися, вичерпуючи себе.

Позивач, як замовник відповідного будівництва, використав у своїй господарській діяльності операції щодо робіт по розробці та погодженню техніко-економічного обґрунтування схеми видачі потужності та видачі технічних умов, роботи по виготовленню проектної документації по внутрішньому газопостачанню багатоквартирної житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури, технагляд за будівництвом та реконструкцією об`єктів системи газопостачання.

Отже, позивач, здійснивши операції з придбання відповідних послуг та подальшого їх використання у господарській діяльності, набув право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Колегія суддів критично відноситься до доводів апелянта про нездійснення позивачем господарської діяльності на підставі інформаційних баз даних, оскільки у своїй діяльності відповідач повинен керуватися Конституцією України, Податковим кодексом України, законами України, іншими нормативними актами, відповідно до яких об`єктом документальної перевірки є первинні документи, які використовуються в бухгалтерському і податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, тоді коли інформаційні бази даних податкового органу не є об`єктом документальної перевірки.

З огляду на встановлені вище обставини, з урахуванням норм чинного законодавства, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що позивач не здійснював будівництво, не придбавав будівельні матеріали та послуги генпідряду, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "Дієва Хвиля" є замовником об`єкта "Будівництво багатоповерхової житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць М. Залізняка, І. Виговського, Депутатська в м. Буча Київської області".

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта, що комплекс робіт по розробці та погодженню техніко-економічного обґрунтування схеми видачі потужності та видачі технічних умов, робіт по виготовленню проектної документації по внутрішньому газопостачанню багатоквартирної житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури, технагляд за будівництвом та реконструкцією об`єктів системи газопостачання є ідентифікованими та мають бути реалізовані ідентифіковано у зв`язку з їх недоведеністю..

Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Суд зауважує, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідач не надав доводів та не надав належних доказів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації, використання придбаних послуг (комплексу робіт по розробці та погодженню техніко-економічного обґрунтування схеми видачі потужності та видачі технічних умов, робіт по виготовленню проектної документації по внутрішньому газопостачанню багатоквартирної житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури, технагляд за будівництвом та реконструкцією об`єктів системи газопостачання) у операціях, що не є господарською діяльністю позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 28.12.2020 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.