Справа № 380/12694/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/12694/21 пров. № А/857/20223/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді-Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року (рішення ухвалене у м. Львів, за правилами спрощеного позовного провадження, судом під головуванням судді Хоми О.П., дата складання повного тексту рішення суду не зазначена) у справі № 380/12694/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому недоотриманої одноразової грошової допомоги в 2021 році, як учаснику бойових дій до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплаченої суми;

зобов`язати відповідача виплатити йому недоотриману одноразову грошову допомогу в 2021 році як учаснику бойових дій до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплаченої суми в розмірі 7 354 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Сихівський відділ соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що Сихівський відділ соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради не є належним відповідачем у цій справі, оскільки не проводив позивачу виплату щорічної разової допомоги до 5 травня у 2021 році. Наявність довідки від ПАТ «Ощадбанк» про виплату щорічної разової грошової допомоги підтверджує факт отримання грошової суми у розмірі 1491 грн, але не підтверджує проведення цієї виплати саме Сихівським відділом соціального захисту. При цьому, судом першої інстанції залишено поза увагою лист Франківського відділу соціального захисту від 13.05.2021 № про те, що виплата щорічної разової допомоги до 5 травня здійснювалася саме Франківським відділом соціального захисту. Зазначає, що Сихівський відділ та Франківський відділ соцзахисту є окремими юридичними особами, котрі несуть самостійно відповідальність за свої дії. Отже, відповідач не може нести відповідальність за інших юридичних осіб.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони повідомлені шляхом надіслання копій ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення справи до апеляційного розгляду засобами поштового зв`язку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд виходив з того, що з 27.02.2020 відновлено дію положення статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV, відповідно до якої разова грошова допомога до 5 травня учасникам бойових дій виплачується у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. При цьому, матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у належному розмірі, що дає підстави стверджувати про бездіяльність відповідача.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченнями від 26.01.1999 серії НОМЕР_1 та від 04.12.2018 серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 здійснено виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік як учаснику бойових дій у розмірі 1 491 грн, що підтверджується випискою «Ощадбанку».

Відповідно до довідки Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 20.09.2018 №, позивач перебуває на обліку Сихівського відділу соціального захисту, як пільговик, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач звернувся до начальника Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з заявою від 29.03.2021 про нарахування та виплату невиплаченої суми щорічної одноразової допомоги до 05 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, визначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», із врахуванням уже виплачених сум.

На вказану заяву позивач отримав відповідь від Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 13.05.2021 № з відмовою про таку виплату, яка мотивована тим, що виплата щорічної разової грошової допомоги у 2021 році здійснювалась позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановлений чіткий розмір допомоги до 5 травня для певних категорій.

Позивач вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати йому одноразової грошової допомоги в 2021 році, як учаснику бойових дій до 5 травня у належному розмірі, звернувся до суду із цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року встановлено право позивача на отримання щорічної разової допомоги до 5 травня 2021 року у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Із зазначеними висновками погоджується колегія суддів, також враховуючи, що вони відповідають правовій позиції, викладеній Верховним Судом у зразковій справі №№440/2722/20 від 29.09.2020 року, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року.

Разом з тим, з доводів апеляційної скарги вбачається, що Сихівський відділ соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради не є належним відповідачем у цій справі, оскільки не проводив позивачу виплату щорічної разової допомоги до 5 травня у 2021 році.

Судова колегія погоджується з такими доводами апеляційної скарги.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Отже, нарахування та виплата даної грошової допомоги здійснюється органами соціального захисту за місцем служби даної категорії осіб.

З 27.02.2020 року розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року:

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, позивач звернувся до начальника Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з заявою від 29.03.2021 про нарахування та виплату невиплаченої суми щорічної одноразової допомоги до 05 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, визначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», із врахуванням уже виплачених сум.

На вказану заяву позивач отримав відповідь від Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 13.05.2021 № з відмовою про таку виплату, з якої вбачається, що за попередні роки (2017-2020) виплата щорічної разової допомоги до 5 травня здійснювалася саме Франківським відділом соціального захисту та яка мотивована тим, що виплата щорічної разової грошової допомоги у 2021 році здійснювалась позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановлений чіткий розмір допомоги до 5 травня для певних категорій.

Так, Франківський відділ соціального захисту зазначив, що збільшення розміру допомоги можливе за умови суттєвого збільшення фінансування з Державного бюджету та внесення змін до інших нормативно-правових актів, згідно яких проводиться виплата даної допомоги.

Колегія суддів звертає увагу, що Сихівський відділ та Франківський відділ соцзахисту є окремими юридичними особами, котрі несуть самостійно відповідальність за свої дії. Отже, відповідач не може нести відповідальність за інших юридичних осіб.

Таким чином, належним відповідачем за заявленими позовними вимогами у справі має бути визначено Франківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Колегія суддів зазначає, що позивач не надав належних доказів про те, що виплату щорічної разової допомоги до 5 травня у 2021 році проводив саме відповідач. Наявність довідки від ПАТ «Ощадбанк» про виплату щорічної разової грошової допомоги підтверджує факт отримання грошової суми у розмірі 1491 грн, але не підтверджує проведення цієї виплати саме Сихівським відділом соціального захисту.

Про наведені фактичні обставини та неправильне визначення відповідача в цій справі зазначалось відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с.36), проте судом першої інстанції не надано жодної оцінки таким доводам сторони.

Відповідно до листа Франківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 07.12.2021 року та довідки №8 від 06.12.2021 року виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021році в розмірі 1491 грн здійснено саме Франківським відділом соцзахисту.

Натомість позовні вимоги позивача звернуті до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Положення статті 48 КАС України передбачають, що суд першої інстанції, встановивши, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, а у випадку його незгоди - залучає як другого відповідача, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому, обов`язком суду є встановлення належності відповідачів, та їх заміна у разі необхідності.

З наведеного вбачається, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався та, вирішуючи спір, не розглянув питання про заміну у справі належного відповідача з власної ініціативи.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданої йому КАС України компетенції виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції.

Частиною 7 ст.48 КАС України визначено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено.

Отже, у задоволенні позовних вимог до неналежного відповідача слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі № 162/445/16-а від 02.09.2020 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 328, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі №380/12694/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 14 грудня 2021 року.