Справа № 120/7826/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 грудня 2021 р. Справа № 120/7826/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Богоноса М.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Панасюк В.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Міщенко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу

УСТАНОВИВ

15.07.2021 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - позивач) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість на загальну суму 121787,80 грн., з яких 54849,48 основний платіж, 66938,32 грн. штрафні санкції, 0,00 пеня.

Зазначена заборгованість виникла 01.02.2021 на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2021, від 22.02.2021 та від 19.03.2021, податкових повідомлень рішень № від 16.04.2021, № , № від 04.06.2020 та підтверджується податковою вимогою форми «Ф» від 12.08.2020 № 328959-50, інтегрованою карткою платника податків.

У зв`язку з тим, що відповідач самостійно не сплачує узгоджену суму зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган звертається до суду з позовом про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Ухвалою від 20.07.2021 відкрито провадження у справі та, відповідно до ст. 262 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

09.09.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що не погоджується із сумою заборгованості в розмірі 54849,48 грн., оскільки податкові зобов`язання, що вказані в податкових деклараціях від 20.01.2021, від 22.02.2021 та від 19.03.2021 ним були сплачені самостійно.

Ухвалою від 02.11.2021 суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 18.11.2021.

У судовому засіданні 18.11.2021 усною ухвалою занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву в судовому засіданні до 07.12.2021.

07.12.2021 на адресу суду надійшло клопотання позивача про залишення без розгляду адміністративного позову в частині стягнення заборгованості з податку на додану вартість в сумі 26479,00 грн.

У судовому засіданні 19.10.2021 позивач підтримав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з податку на додану вартість в сумі 95308,70 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила щодо стягнення заборгованості. Мотивуючи заперечення зазначила, що не погоджується із прийнятими податковими повідомленнями рішеннями № від 16.04.2021, № , № від 04.06.2020. Крім того вказала, що вказані податкові повідомлення рішення ОСОБА_2 не надсилалися, а тому податкове зобов`язання не вважається узгодженим.

Ухвалою від 07.12.2021 відмовлено у задоволені клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області про залишення без розгляду адміністративного позову в частині позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі довідки про заборгованість платника податку встановлено, що станом на 15.07.2021 (день звернення до суду) за відповідачем обліковувався податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 121787,80 грн., з яких 54849,48 основний платіж, 66938,32 грн. штрафні санкції, 0,00 пеня (а.с.6).

Позивач зазначив, що заборгованість виникла на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2021, від 22.02.2021 та від 19.03.2021 (а.с.18-35), податкових повідомлень рішень № від 16.04.2021, № , № від 04.06.2020 (а.с.13-17) та підтверджується податковою вимогою форми «Ф» від 12.08.2020 № 328959-50 (а.с.36), інтегрованою карткою платника податків (а.с.11).

За словами позивача, заборгованість яка числиться за відповідачем вважається податковим боргом, який не сплачено у строки встановлені нормами податкового законодавства. Це стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення із відповідача коштів з метою погашення податкового боргу.

Визначаючись щодо наявності підстав для стягнення суми податкового боргу, суд виходить з такого.

Обов`язок сплати податків передбачений п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.1 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI не підлягає оскарженню грошове зобов`язання самостійно визначене платником податків.

Таким чином, самостійно визначене податкове зобов`язання відповідача з податку на додану вартість, зазначене ним в податкових деклараціях за 2018 рік, є узгодженим з дня подання таких декларацій.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Однак, в порушення вказаних вище норм, відповідач у встановлений строк суму податкового зобов`язання не сплатив, що стало причиною виникнення податкового боргу.

Крім того, відповідачем не були повністю сплачені штрафні санкції відповідно до податкових повідомлень-рішень.

В силу п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що податкові повідомлення - рішення на підставі яких у відповідача виник податковий борг надсилалися йому за податковою адресою та отримані відповідачем особисто, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, а тому згідно ст. 42 ПК України, вважаються врученими (а.с. 12, 15).

При розгляді цієї справи судом встановлено, що у первинній редакції позовної заяви позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача податкового боргу у загальній сумі 121787,80 грн.

При дослідженні суми податкового боргу з`ясовано, що частину цієї суми в розмірі 26479,00 грн. відповідачем сплачено добровільно. Факт сплати частини податкового боргу позивачем визнається, доказом чого є клопотання позивача від 07.12.2021 та долучені до нього довідка про суму податкового боргу ФОП ОСОБА_2 станом на 06.12.2021 разом із інтегрованою карткою платника податків.

Отже, при розгляді цієї справи встановлено, що із загальної суми податкового боргу, вимогу про стягнення якої заявлено позивачем, дослідженими судом доказами підтверджується сума у розмірі 95308,70 грн.

За правилами встановленими п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми Кодексу, податковим органом надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 12.08.2020 № 328959-50 (а.с.36).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Стаття 61 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи фіскальної служби.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Беручи до уваги те, що податкове зобов`язання в сумі 26479,00 грн. сплачено відповідачем добровільно, несплаченим податковим боргом відповідача вважається сума 95308,70 грн., яка й підлягає стягненню у судовому порядку.

Щодо незгоди відповідача із податковими повідомленнями рішеннями, суд зазначає, що при вирішенні цієї справи суд не може вдаватися до оцінки правомірності податкових повідомлень-рішень, на підставі яких у відповідача виникла спірна заборгованості, оскільки це виходить за межі предмету позову.

Суд наголошує, що законом визначено право платника податків, в разі незгоди, на оскарження рішень контролюючого органу в адміністративному та/або судовому порядку.

Разом з тим відомостей про оскарження відповідачем таких рішень у суду немає.

Щодо твердження відповідача, про те, що податкові повідомлення рішення не направлялися на його адресу, суд оцінює критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення рішення № від 16.04.2021, № , № від 04.06.2020 надсилалися рекомендованим повідомленням на адресу: АДРЕСА_1 та отримані ОСОБА_2 22.04.2020 та 11.06.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення (а.с. 12, 15).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податковий борг у сумі 95308,70 грн. (дев`яносто п`ять тисяч триста вісім гривень 70 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області - (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150);

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 - ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович