Справа № 480/8725/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2021 року Справа № 480/8725/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8725/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, і просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо неврахування ОСОБА_1 до стажу служби період проходження служби у Державному Департаменті України з питань виконання покарань період з 15 серпня 2000 року по 15 серпня 2005 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області врахувати до стажу служби у поліції ОСОБА_1 службу у Державному Департаменті України з питань виконання покарань в період з 15 серпня 2000 року по 15 серпня 2005 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області перерахувати ОСОБА_1 грошове забезпечення із врахуванням періоду служби у Державному Департаменті України з питань виконання покарань з 15 серпня 2000 року по 15 серпня 2005 року та провести відповідні виплати з врахуванням вислуги років;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області перерахувати ОСОБА_1 дні невикористаної додаткової оплачуваної відпустку із врахуванням періоду служби у Державному Департаменті України з питань виконання покарань з 15 серпня 2000 року по 15 серпня 2005 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 15.08.2000 до 15.08.2005 проходив службу в Державному Департаменті України з питань виконання покарань. За час проходження служби здобув освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр зі спеціальністю «Правоохоронна діяльність». Після звільнення зі служби з ДДУ ПВП, з 12 грудня 2005 року почав проходити службу у органах Міністерства внутрішніх справ України. З 07 листопада 2015 року по теперішній час проходжу службу в ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області.
Позивач зазначає, що з часу прийняття Закону України «Про Національну поліцію» №580-УІІІ від 02.07.2015 (набув чинності 07.11.2015), відповідач не враховує до стажу служби в поліції період проходження служби в ДДУПВП з 15.08.2000 по 15.08.2005, що надає право на встановлення як поліцейському надбавки 33 вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки за час служби в системі виконання покарань.
З метою відновлення порушених прав, у травні 2021 року позивач письмово звернувся із (рапортом) до начальника Головного управління Національної поліції у Сумській області щодо зарахування до стажу служби в Національній поліції надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки, оскільки таке право у позивача виникло в наслідок проходження служби у системі ДДУПВП за період служби з 15.08.2000 по 15.08.2005. За результатами звернення, відповідач листом №2358/05/12/2-2021 від 21.05.2021 відмовив мені у зарахуванні до стажу служби в поліції період проходження служби в установах ДДУ ПВП та додаткової оплачуваної відпустки, посилаючись на ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію». Із вказаною відмовою позивач не погоджується, в зв`язку з чим звернувся до суду за захистом свої прав.
Ухвалою суду від 09.09.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 22.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін.
Відповідач, у строк встановлений судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством. Зазначає, що позивач не був працівником системи органів внутрішніх справи України та не перебував на службі у органах міліції у спірний період з 15.08.2000 по 15.08.2005. Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 в період 15.08.2000 по 05.07.2003 був курсантом Чернігівського юридичного училища Державного департаменту України з питань виконання покарань. У період з 05.08.2003 по 15.08.2005 перебував на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу із соціально-психологічної роботи зі спецконтингентом Катеринівської виправної колонії №46 Рівненської області.
Таким чином, прирівнювання позивачем служби органах Державного Департаменту України з питань виконання покарань до служби в органах внутрішніх справ є помилковим, адже суперечить нормам статті 78 Закону №580- VIII, який є спеціальним, та у якому прямо передбачено та чітко окреслено ті види служби, які враховуються до стажу служби поліцейських в цілях встановлення і виплати надбавки за роботу в органах поліції та під час розрахунку тривалості додаткової відпустки.
Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області від 15.08.2005 №48 о/с (а.с.9) позивача було звільнено з органів виконання покарань у запас Збройних Сил по ст.64 п."ж" (за власним бажанням) лейтенанта внутрішньої служби, начальника відділення соціально-психологічної служби відділу із соціально-психологічної роботи зі спецконтингентом Катеринівської виправної колонії (№46) з 15.08.2005.
Згідно вказаного наказу, вислуга років на день звільнення становить: в календарному обчисленні 05 років 00 місяців 00 днів, у пільговому 05 років 08 місяців 03 дні.
Позивач звернувся із рапортом до Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо зарахування до стажу служби в поліції службу в Державному департаменті України з питань виконання покарань у період з 15.08.2000 по 15.08.2005.
За наслідком розгляду даного рапорту, відповідач, листом від 22.06.2021 №2733/05/12/2-2021 повідомив, що оскільки позивач є діючим працівником ГУНП в Сумській області, то питання зарахування періодів служби до стажу служби в поліції врегульоване с.78 Закону України "Про національну поліцію".
Позивач не погодившись із такою відмовою відповідача звернувся до суду за захистом своїх прав.
Як вбачається із матеріалів справи та тверджень, що викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, висновок відповідача про відсутність підстав для зарахування до стажу служби в поліції позивача періодів служби в Державній пенітенціарній службі України ґрунтується на тому, що служба в Державній пенітенціарній службі України не передбачена статтею 78 Закону України "Про національну поліцію".
Суд вважає дану позицію представника відповідача необґрунтованою, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно зі ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Приписами пунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VIII, який набрав чинності 29.12.2015, пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Суд зазначає, що служба в органах Державної пенітенціарної служби України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, тобто має аналогічний правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію".
Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача врахувати до стажу служби позивача період служби у Державному департаменті з питань виконання покарань та зобов`язання відповідача перерахувати грошове забезпечення позивачу з врахуванням періоду служби позивача у Державному департаменті України з питань виконання покарань та виплати з врахуванням проведених виплат, а також щодо зобов`язання відповідача перерахувати позивачу тривалість додаткової оплачуваної відпустки з врахуванням періоду служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань, слід задовольнити.
Крім того, частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.
Частиною 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У пункті 83 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини" від 12.07.2001 Суд нагадує, що, згідно з усталеною практикою органів Конвенції, "майно" може являти собою "існуюче майно" або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.
При цьому, враховуючи принцип справедливості (fairness) та недопущення зловживання повноваженнями (abuse of power) під час прийняття рішень та вчинення діянь публічною адміністрацією, наявність в особи заснованих на обіцянках влади очікувань (джерело яких - владні діяння й рішення) свідчить про взаємодію влади з особою, тому для забезпечення якості влади (управління) необхідно, щоб відповідні очікування були предметом ефективного правового захисту.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що надбавка за вислугу років є майном позивача в розумінні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції, а також отримуючи надбавку за вислугу під час проходження служби в органах внутрішніх справ, позивач має законні сподівання на одержання такої під час служби в Національній поліції.
При цьому, відсутність своєчасного прийняття підзаконних нормативних актів не може слугувати підставою для позбавлення позивача належного грошового забезпечення.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено, а позивачем спростовано правомірність дій щодо незарахування стажу роботи позивача у період служби в Державному департаменті України з питань виконання покарань період з 15.08.2000 по 15.08.2005, до стажу служби в поліції.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" і такий ним не сплачувався. Відтак, підстави для компенсації витрат за сплату позивачем судового збору у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Сумській області щодо неврахування до стажу служби ОСОБА_1 період служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань період з 15.08.2000 до 15.08.2005.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька