Справа № 300/876/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Боршовський Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/876/21 пров. № А/857/12227/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Герман О.В.

апелянта: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі № 300/876/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2021р. ОСОБА_1 звернувся в суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" в якому просив суд:

-визнати, що внаслідок бездіяльності до 15.03.2021р. позбавлений права в установленому нормативно-правовими актами ознайомитись з висновком кваліфікаційної експертизи від 18.05.2020р. № 10501/3А/20;

-встановити відсутність повноважень на визнання за дату одержання "Остаточного висновку про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи" від 18.05.2020р. № 10501/3А/20 дати повернення поштовим відділенням не врученого рекомендованого посилання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.05.2021р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.05.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

ст.1 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» визначено, що Національний орган інтелектуальної власності - це державна організація, що входить до державної системи правової охорони інтелектуальної власності, визначена на національному рівні Кабінетом Міністрів України як така, що здійснює повноваження у сфері інтелектуальної власності, визначені цим Законом, іншими законами у сфері інтелектуальної власності, актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та статутом, і має право представляти Україну в міжнародних та регіональних організаціях.

Винахід (корисна модель) - це результат інтелектуальної, творчої діяльності людини в будь-якій сфері технології. Винахідник - це людина, інтелектуальною, творчою діяльністю якої створено винахід (корисну модель).

Патент (патент на винахід, патент на секретний винахід, патент на корисну модель, патент на секретну корисну модель) - це охоронний документ, що засвідчує пріоритет, авторство і права на винахід (корисну модель).

Кваліфікаційна експертиза (експертиза по суті) - це експертиза, що встановлює відповідність винаходу умовам патентоздатності (новизні, винахідницькому рівню, промисловій придатності), формальна експертиза (експертиза за формальними ознаками) - експертиза, у ході якої встановлюється належність зазначеного у заявці об`єкта до переліку об`єктів, які можуть бути визнані винаходами (корисними моделями), і відповідність заявки та її оформлення встановленим вимогам.

Заявка - це сукупність документів, необхідних для державної реєстрації винаходу (корисної моделі), заявник - це особа, яка подала заявку чи набула прав заявника в іншому встановленому законом порядку.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» особа, яка бажає зареєструвати винахід (корисну модель) і має на це право, подає до НОІВ заявку. Заявка може подаватися у паперовій або електронній формі. Спосіб подання заявки обирає заявник.

06.06.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» із заявкою № а201806340 на видачу патенту України на винахід «Творення енергії від зміни величини плеча прикладення постійно діючої сили. Диводвигун чудодійний».

Із змісту ст.16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» видно, що по заявці на отримання патенту України на винахід проводиться експертиза, яка має статус науково-технічної експертизи, складається з попередньої експертизи, формальної експертизи та, за заявкою стосовно патенту на винахід ( секретний винахід) кваліфікаційної експертизи і проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, які затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 05.03.2002р. № 197 та із врахуванням Правил складення і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель які затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 22.01.2001р. № 22.

Кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, відображається в обґрунтованому висновку експертизи за заявкою, що набирає чинності після затвердження його установою.

На підставі такого висновку Установа приймає рішення про видачу патенту або про відмову у видачі патенту. Рішення Установи надсилається заявнику.

Судом першої інстанції встановлено, що експертиза заявки № а201806340 проведена Укрпатентом, який згідно ст.1 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» уповноважений для розгляду та проведення експертизи заявок.

В п.17 ст.16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» видно, що під час проведення Укрпатентом кваліфікаційної експертизи перевіряється відповідність заявленого винаходу умовам патентздатності, визначеним ст.7 даного закону: новизні, винахідницькому рівню та промисловій придатності.

Як видно з матеріалів справи, в ході проведення кваліфікаційної експертизи заявки № а201806340 заявнику направлено попередні висновки кваліфікаційної експертизи від 18.11.2019р. вих № 26687/3А/19 та від 10.03.2020р. вих.№ 5088/№А/20 про невідповідність умовам патентздатності заявленого винаходу таким критеріям патентоздатності, як «промислова придатність».

ОСОБА_1 в порядку вимог ч.6, ч.18 ст.16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» надіслав до закладу експертизи мотивовану відповідь від 30.03.2020р. на попередній висновок кваліфікаційної експертизи № 5088/ЗА/20 від 10.03.2020р.

За результатом кваліфікаційної експертизи, проведеної Укрпатентом з урахуванням змін і додаткових матеріалів, поданих у зв`язку з одержанням заявником попереднього висновку кваліфікаційної експертизи від 10.03.2020р. № 5088/ЗА/20, встановлено, що заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності «промислова придатність», визначеним для нього ч.1 ст.7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та підготовлено "Остаточний висновок про невідповідність винаходу «Творення енергії від зміни велечини плеча прикладення постійно діючої сил. Диводвигун судотворний» умовам патентздатності».

ч.3 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» визначено, що кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, відображаються в обгрунтованому висновку експертизи за заявкою, що набирає чинності після затвердження його Установою. На підставі такого висновку Установа приймає рішення про видачу патенту або про відмову у видачі патенту. Рішення Установи надсилається заявнику.

18.05.2020р. Установою прийнято рішення про відмову у видачі патенту на винахід за заявкою № а208806340.

В п.6.2.8 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, які затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 15.03.2002р. № 197 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.04.2002р. за № 364/6652 видно, що під час проведення кваліфікаційної експертизи листування ведеться за адресою, зазначеною заявником у матеріалах заявки або вказаною власником у клопотанні.

09.06.2020р. за результатами експертизи заявки № а201806340 на поштову адресу яку вказав ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 відповідач направив «Остаточний висновок про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи» від 18.05.2020р. № 10501/3А/20, що не спростував апелянт.

Проте, 10.07.2020р. цей висновок повернуто відділенням поштового зв`язку на адресу Укрпатенту з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про що зазначено у «Довідці про причину повернення/досилання».

В п.116 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 визначено, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

п.99 Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), передбачено, що рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно (п.117 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Тобто, працівники пошти з дотриманням вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та «Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270 виконали дії які стосуються вручення поштового відправлення ОСОБА_1 за адресою яку повідомив останній відповідачу. Тому, саме позивач не отримав поштове відправлення, що незалежало від дій відповідача.

Отже, датою отримання заявником «Остаточний висновок про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи» від 18.05.2020р. № 10501/3А/20 вважається 10.07.2020р., що зазначено у «Довідці про причини повернення».

Крім того, у листах Укрпатенту від 11.01.2021р. № 340/№А/21; від 09.02.2021р. № 2857/ЗА/21 повідомлено ОСОБА_1 про можливість ознайомлення із вказаним висновком за посиланням:https://base.uipv.org/ де заявнику необхідно:

- ввести номер заявки( а201806340) , при цьому літеру «а» перед номером заявки слід вказувати латиницею (із англійською «розкладною клавіатури»);

- для завантаження «Остаточного висновку» необхідно ввести код документу, яким є: (останні 10 цифр штрих коду).

В листі Укрпатенту від 15.03.2021р. № вих.5792/2021 зазначено, що у зв`язку з неможливість ОСОБА_1 скористатися опцією завантаження оригіналу документу з бази даних «Спеціальна інформаційна система Укрпатенту (СІС) на вимогу останнього надіслано рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.05.2021р. про відмову у видачі патенту на винахід за заявкою №а .

Згідно з положеннями ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ч.2 ст.55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

У Рішенні від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Суд наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003р. N 3-рп/2003).

За правилами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.9 ч.5 ст.160 КАС України зазначається, що у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод або інтересів позивача.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Крім того, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

При цьому, порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відповідно до висновку, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 800/301/16, гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Аналогічний висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Колегія суддів зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи -позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що повернення працівниками пошти 10.07.2020р до Укрпатенту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» поштового відправлення в якому містився остаточний висновок про не відповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи від 18.05.2020р. № 10501/ЗА/20 який адресований позивач, не свідчить про наявність підстав для задоволення позову оскільки, останній всупереч ст.77 КАС України не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів діями відповідача. При цьому, саме ОСОБА_1 не отримав дане поштове відправлення, що не залежало від дій відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст. Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі № 300/876/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 13.12.2021р.