Справа № 420/17605/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВРПП Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко Владислава Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за ОСОБА_1 до Інспектора ВРПП Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко Владислава Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати неправомірними дії ОСОБА_2 , інспектора ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, по складанню постанов серія БАБ №933134 від 24.04.2021 року та серія БАБ №933137 від 24.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП;

відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України (Головного Управління Державної Казначейської Служби України в Одеської області) шляхом списання в безспірному порядку з відповідного казначейського рахунку на мою користь на відшкодування матеріальних збитків 960 грн., моральну шкоду в розмірі 50000грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2021 року по справі №495/3762/21 встановлено факт незаконності прийнятого рішення посадовою особою органу державної влади ОСОБА_2 .

Такими діями позивачу спричинена матеріальна шкода, яка складається з: розблокування зарплатної картки - 100 грн.; придбання бензину для поїздок на власному транспорті по всім відповідальним органам - 560 грн.; придбання пігулок в аптеці для заспокоювання та зниження тиску - 300 грн.

Також протиправними діями посадової особи позивачу спричинена і моральна шкода, яка виразилась у необхідності додаткових зусиль для організації життя.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 25.10.2021 року відкрито провадження по справі в порядку ст. 262 КАС України.

26.11.2021 року за вхід. № 66442/21 надійшов відзив на позовну заяву Головного Управління Державної Казначейської Служби України в Одеської області, в обґрунтування якого зазначено, що згідно зі ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає по своїм зобов`язанням. ГУ ДКСУ в Одеській області є окремою юридичною особою, яка ніяких прав та законних інтересів позивача не порушувала.

03.12.2021 р. за вхід. №ЕП/34630/21 надійшов відзив на позовну заяву ГУНП в Одеській області, в якому зокрема, наголошується на висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 13.03.2019 року по справі №712/7385/17.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2021 року по справі №495/3762/21 скасовано постанови інспектора ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко Владислава Сергійовича серії БАБ № 933134 та БАБ №933137 від 24.04.2021 року, якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послугу (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, до компетенції адміністративних судів належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Водночас відповідно до пункту 3 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб саме у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням владно-управлінських дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Так, судом встановлено, що в межах цієї справи позивачем оскаржуються дії відповідача щодо по складанню постанов серія БАБ №933134 від 24.04.2021 року та серія БАБ №933137 від 24.04.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП.

В той же час сам спір не є адміністративним, оскільки відповідач при складенні постанов про адміністративне правопорушення здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду № 712/7385/17 від 13 березня 2019 року викладено висновок відповідно до якого дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, а отже вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №638/3490/18 зазначено, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У вказаних справах, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір у цих справах не є адміністративним, оскільки відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, здійснює не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №465/5648/17.

Такий же правовий висновок міститься в Ухвалі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року по справі №748/1674/21.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС не відступала, а тому підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору немає.

Судом також враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись статтями 2-9, 12, 242-246, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора ВРПП Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко Владислава Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Національної поліції в Одеській області (адреса: 65000, м. Одеса, вул. Єврейська, 12, )

Інспектор ВРПП Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко Владислав Сергійович (адреса: 67707, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Тімірязєва, 21)

Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (адреса: 65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-а, )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька

.