Справа № 520/23934/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
10 грудня 2021 року № 520/23934/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Коцарська, буд. 56,м. Харків,61052, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, щодо не проведення нарахування грошового забезпе чення ОСОБА_1 з 30.01.2020, 01.01.2021 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

-зобов`язати Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період 30.01.2020 р. - 31.12.2020 р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працезда тної особи станом на 01.01.2020р., за період 01.01.2021 року по 02.06.2021 року із використан ням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021р., з ураху ванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (Позивач) з 18.03.2014 року по 02.06.2021 року, проходив військову службу в тому числі у Фрунзенському, Печенізькому, Московськрму рай онних комісаріатах Харківської області, дані обставини підтверджуються Витягом з послужного списку. Виключений зі списків особового складу Московського районного територіаль ного центру комплектування та соціальної підтримки 02.06.2021 року (наказ від 02.06.2021 року № 147).

Військовослужбовці всіх комісаріатів Харківської області перебували на грошовому забез печенні у Харківському обласному військовому комісаріаті, а в подальшому - Харківському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Під час проходження військової служби, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів Ук раїни від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядо вого і начальницького складу та деяких інших осіб", Відповідачем було проведено нарахування грошового забезпечення у порядку, визначеному вище зазначеною постановою.

У зв`язку з тим, що постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № "04 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з часу прийняття зазнала змін, і моє грошове забезпечення потребує пе рерахунку, позивач звернувся до Відповідача із заявою від 02.11.2021 року про проведення перераху нку грошового забезпечення.

У наданій відповіді від 08.11.2021 року № 1180/ВФЗ Відповідачем було відмовлено у перерахунку грошового забезпечення на підставі того, що відсутні додаткові розпо рядження, щодо перерахунків грошового забезпечення.

Позивач вважає дії Відповідача неправомірними та протиправними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши надані матеріали справи, надаючи правову оцінку наведеному, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.»: Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центра льних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом МО України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.» визначено порядок нарахування та виплати грошового забезпечення, зокрема:

п. 3. Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

п.8. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.», відповідно до якої було значно підвищено та змінено структуру грошового забезпечення військовослужбовців.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.».

Вказаною Постановою також було внесено відповідні зміни до вже діючих Постанов КМУ, зокрема:

У постанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військово службовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"

1) пункт 4 викласти в такій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військово службовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожитково го мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14. ";

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18: Визнав протиправним та скасував пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Отже, з 29.01.2020 року було скасовано п.6 постанову від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.».

Пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII, який набрав чинності 1 січня 2017 року, установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розра хункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 240/4946/18 зазначала, що за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом № 1774-УІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат, і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом.

Оскільки норма пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-УІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 постанови № 704, у редакції до внесення змін постановою № 103, а також додатків 1 та 14 постанови № 704, то не вбачається правових підстав для перерахунку розміру посадового окладу позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено го законом на 1 січня 2018 року.

Згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окла дів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначе ний законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Відповідна позиція наведена Верховним судом України по справі від № 200/3775/20, № 200/3757/20.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави проводити позивачу розрахунок посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням розміру 50% мінімальної заробітної плати відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги Позивача є безпідставними.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Коцарська, буд. 56, м. Харків, 61052, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.В.Зінченко