Справа № 380/7904/21
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/7904/21 пров. № А/857/18055/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року (головуючої судді Сидор Н.Т., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/7904/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету внутрішніх справ про стягнення грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.05.2021 звернувся в суд з позовом до Львівського державного університету внутрішніх справ в якому просить стягнути на користь позивача з Львівського державного університету внутрішніх справ недоплачене грошове забезпечення за період з 01.06.2010 до 07.06.2010 включно у вигляді 15% надбавки до посадового окладу начальника факультету кримінальної міліції Львівського державного університету внутрішніх справ за роботу в умовах режимних обмежень в сумі 70 грн., зобов`язати Львівський державний університету внутрішніх справ оформити позивачу новий грошовий атестат з урахуванням внесення до грошового атестату № 12 від 10.06.2010 15% надбавки до посадового окладу позивачу за службу в умовах режимних обмежень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю. Вказує, що на підставі статті 30 Закону України «Про державну таємницю» у спірний період за умовами своєї професійної діяльності він постійно працював з відомостями, що становлять державну таємницю, йому відповідач повинен був надати відповідну компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень за спірний період.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у справі №380/7904/21 та ухвалою суду від 12.10.2021 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що у період з 12.01.1978 по 14.01.2011 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом Львівського державного університету внутрішніх справ № 21дск від 27.04.2010 «Про надання та скасування допуску до державної таємниці та встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень» ОСОБА_1 встановлено надбавку з 01.04.2010 у розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.

Наказом відповідача від 27.05.2010 №33 дск «Про надання допуску та доступу до інформації, що становить державну таємницю та скасування надбавки» позивачу скасовано з 01.06.2010 надбавку у розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у зв`язку з припиненням роботи з інформацією, що становить державну таємницю.

Згідно з наказом відповідача №219 о/с від 03.06.2010, позивача відряджено для подальшого проходження служби за переведенням в інтересах служби у розпорядження ГУ МВС України у Львівській області, увільнивши від посади начальника факультету кримінальної міліції, з 08 червня 2010 року.

На підставі вказаного наказу відповідачем видано наказ №40 від 09.06.2010, яким ОСОБА_1 скасовано допуск та доступ до державної таємниці у зв`язку із звільненням з займаної посади.

Позивач стверджуючи, що працював з відомостями, які становлять державну таємницю, а тому йому повинна була встановлюватися надбавка у розмірі 15% до посадового окладу, звернувся до суду з позовом про стягнення такої та видачу нового грошового атестата з внесенням до такого 15% надбавки до посадового окладу позивачу за службу в умовах режимних обмежень.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно статті 30 Закону України «Про державну таємницю» у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 розділу VI Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (тут і далі Інструкція № 499 чинна на час виникнення спірних правовідносин), при переміщенні, переведенні, а також звільненні осіб рядового і начальницького складу фінансовий апарат (бухгалтерія) зобов`язаний задовольнити їх усіма належними видами грошового та дорожнього забезпечення і про виплачені суми зробити відповідні записи в грошовому атестаті, зразок якого наведено у додатку до цієї Інструкції.

Грошовий атестат особам рядового і начальницького складу видається, зокрема: а) в усіх випадках переміщення з одного органу внутрішніх справ до іншого, у тому числі при направленні до вищих навчальних закладів МВС для навчання. У разі, якщо грошовий атестат з будь-яких причин при відбутті виданий не був, фінансовий апарат (бухгалтерія) зобов`язаний надіслати цей атестат за новим місцем служби вибулого протягом десяти днів.

Відповідно до пункту 2.8.1. розділу ІІ Інструкції № 499 особам рядового і начальницького складу, які проходять службу в умовах режимних обмежень, виплачується надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Згідно пунктів 2.8.2-2.8.10 розділу ІІ Інструкції № 499 особам начальницького складу, які проходять службу в умовах режимних обмежень і безпосередньо виконують науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, що містять державну таємницю і передбачені державним замовленням (контрактом) Міністром внутрішніх справ України або його заступниками згідно з розподілом функціональних обов`язків установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності та обсягу інформації. Виплата надбавки особам рядового і начальницького складу за службу в умовах режимних обмежень здійснюється на підставі затверджених керівниками органів, підрозділів, закладів та установ органів внутрішніх справ номенклатури посад осіб рядового і начальницького складу, які підлягають оформленню на допуск до державної таємниці. Надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється особам рядового і начальницького складу за займаною посадою наказом про особовий склад на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів, погоджених з режимно-секретним підрозділом.

У рапорті зазначаються: дата оформлення допуску особи рядового чи начальницького складу до державної таємниці, форма допуску, ступінь секретності відомостей, що становлять державну таємницю, з якими за функціональними обов`язками за посадою постійно працює особа рядового чи начальницького складу, номер номенклатури посад, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці.

Проект наказу про особовий склад погоджується з фінансовим та режимно-секретним підрозділами органів, підрозділів, закладів та установ органів внутрішніх справ.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень виплачується особі рядового чи начальницького складу з дня призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, але не раніше дня оформлення допуску до державної таємниці.

При призначенні на іншу штатну посаду або покладенні на особу рядового чи начальницького складу тимчасового виконання обов`язків надбавка за службу в умовах режимних обмежень переустановлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції.

Виплата надбавки за роботу в умовах режимних обмежень припиняється: з дня призначення на посаду, за якою вона не встановлена; з дня скасування допуску до державної таємниці; з дня закінчення науково-дослідних та науково-конструкторських робіт.

Поновлення виплати вказаної надбавки здійснюється в порядку для її встановлення.

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, наказом відповідача від 27.05.2010 №33 дск «Про надання допуску та доступу до інформації, що становить державну таємницю та скасування надбавки» позивачу з 01.06.2010 скасовано надбавку у розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у зв`язку з припиненням роботи з інформацією, що становить державну таємницю.

Законність наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 27.05.2010 №33 дск була предметом судового спору у справі №813/2291/18, а саме ухвалою Львівського окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019, позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

А відповідно стаття 76 КАС України вказує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частин 1 та 4 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином судом встановлено, що наказ Львівського державного університету внутрішніх справ від 27.05.2010 №33 дск, яким позивачу з 01.06.2010 скасовано надбавку у розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень у зв`язку з припиненням роботи з інформацією, що становить державну таємницю є чинним та у судовому порядку не скасованим, а доказів поновлення виплати вказаної надбавки до матеріалів справи не подано.

Відтак, оскільки у грошовому атестаті зазначаються додаткові види грошового забезпечення, які були фактично встановлені особі відповідно до чинного законодавства (наказів командира військової частини), та враховуючи, що відсоткова надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень позивачу з 01.06.2010 скасована, то відповідно така не відображена у грошовому атестаті № 12 від 10.06.2010, виданому Львівським державним університетом внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з Львівського державного університету внутрішніх справ на користь позивача недоплаченого грошового забезпечення за період з 01.06.2010 до 07.06.2010 включно у вигляді 15% надбавки до посадового окладу начальника факультету кримінальної міліції Львівського державного університету внутрішніх справ за роботу в умовах режимних обмежень в сумі 70 грн. та зобов`язання відповідача оформити позивачу новий грошовий атестат з урахуванням внесення до грошового атестату № 12 від 10.06.2010 15% надбавки до посадового окладу позивачу за службу в умовах режимних обмежень не підлягають до задоволення, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат підставі статті 139 КАС України немає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі №380/7904/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Л.Я. Гудим

Р.Й. Коваль