Справа № 520/12656/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 р. Справа № 520/12656/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/12656/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Харківській області щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання з 88% суддівського винагороди до 58 % суддівської винагороди під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (згідно з рішенням про перерахунок № 83 від 14.04.2021);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області () провести з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 88 (вісімдесят вісім) % суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді на підставі довідки від 01.12.2020 № 04-52/666, виданої Територіальним управлінням ДСА України у Харківській області, з урахуванням різниці, між перерахованим та виплаченим розміром щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що ГУ ПФУ на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.0.2021 у справі №520/267/20, яке набрало законної сили, протиправно зменшило відсоткове значення розміру її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 88 % до 58% від грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, оскільки при звільненні у відставку їй було призначене щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 88 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, відсоткове значення якого є незмінною величиною і не може бути зменшено при його перерахунку.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.

У відповідності до п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_2 , з червня 1989 року працювала суддею Київського районного суду міста Харкова на підставі рішення Харківської обласної ради народних депутатів від 02.06.1989 р.

Постановою Верховної Ради України від 19.05.1999 № 673-ХІУ ОСОБА_2 обрана безстроково на посаду судці Київського районного суду міста Харкова.

Постановою Верховної Ради України від 05.09.2013 № 454-УІІ ОСОБА_2 звільнена з посади судді Київського районного суду міста Харкова у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Наказом голови Київського районного суду міста Харкова № 08-04/58 від 23.09.2013 ОСОБА_2 відраховано із штату Київського районного суду міста Харкова у зв`язку із звільненням у відставку.

З 23.09.2013 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області та їй було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 88 (вісімдесят вісім) відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 03.12.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додала довідку від 01.12.2020 № 04- 52/666, видану Територіальним управлінням ДСА України у Харківській області, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до довідки № 04-52/666 від 01.12.2020, станом на 01.01.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 113 508,00 гри, у тому числі: 1. Посадовий оклад - 63 060,00 гри; 2. Доплата за вислугу років (80%) - 54 448,00 грн.; 3. Доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 0,00 грн.; 4. Доплата за науковий ступінь - 0,00 грн.; 5.Доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 0,00 грн.; 6.Щомісячна доплата відповідно до частини 6 статті 135 Закону № 1402-VIII - 0,00 грн.

Листом від 17.12.2020 № 2000-0212-8/107015, отриманим засобами поштового зв`язку 04.01.2021, Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повідомило позивача про прийняте ним рішення № 156-1 від 11.12.2020 про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки лід 01.12.2020 № 04-52/666, виданої Територіальним управлінням ДСА України у Харківській області з посиланням, зокрема на те, що до теперішнього часу порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів не визначено.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 156-1 від 11.12.2020 протиправним, позивач звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківський області .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 520/267/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківський області № 156-Ь від 11.12.2020 про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки від 01.12.2020 № 04- 52/666, виданої Територіальним управлінням ДСА України у Харківській області;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 01.12.2020 № 04-52/666, виданої Територіальним управлінням ДСА України у Харківській області, з 19.02.2020; Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді з 19.02.2020 та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання за весь час.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень - рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 520/267/21 набрало законної сили 18 березня 2021 року.

09 квітня 2021 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 520/267/21 було видано виконавчий лист та звернено його до виконання.

Виконуючи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області під час ухвалення рішення № 83 від 14.04.2021 було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та зменшено розмір призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 88 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді до 58 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання з 88% суддівського винагороди до 58 % суддівської винагороди під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 протиправними, таким що порушують гарантії незалежності судді, а тому підлягають визнанню протиправними , а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для застосування розміру 88 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить позивач, оскільки зазначений відсотковий розмір був передбачений Законом України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI), який в частині регулювання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 18.02.2020, з моменту проголошення рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, остаточно втратив чинність. При цьому, діючим Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного довічного грошового утримання..

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , з 2013 року перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року по справі №520/267/21 зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці на підставі довідки від 01.12.2020 №04-52/666, виданої Територіальним управлінням ДСА України у Харківській області, з 19.02.2020 та зобов`язано Головне управління виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судці з 19.02.2020 та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020. Рішення набрало законної сили 18.03.2021 року.

В квітні 2021 року Головним управлінням на виконання вищезазначеного рішення суду рішенням від 14.04.2021 №83 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утриманням судці у відставці виходячи з наступного: середньомісячний заробіток 113508,000; основний розмір пенсії від середнього заробітку 65834,6400 (відповідно до довідки від 01.12.2020 №04-52/666); загальних відсотків суддівської винагороди 58.00 (відповідно до наявного стажу роботи судді, а саме 24 роки 02 місяці 27 днів).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-УІІІ визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус судців» № 2453-УІ від 07.07.2010, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до п. 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус судців" № 2453-УІ від 07.07.2010 (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ визнано таким, що не відповідають Конституції України (є не конституціними), положення розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус судів» від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ зі змінами: пункт 25.

З 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів регулюється ст. 142 Закону № 1402-УІІІ від 02.06.2016.

На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону №1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Наведена норма неконституційною не визнавалась.

Отже, на переконання колегії суддів до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

Таким чином, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402- VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII.

На підставі викладеного, на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Закону № 1402-УІІІ від 02.06.2016, не пропрацював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, за зверненнями, що надходять після 18.02.2020, право виникає відповідно до ст. 142 Закону № 1402-УІІІ від 02.06.2016.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-УІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Як встановлено з матеріалів справи, стаж роботи на посаді судді ОСОБА_1 складає 24 роки 02 місяці 27 днів, що відповідає відсотку суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді у розмірі - 58.

В свою чергу, в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року по справі №520/267/21, яким зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 - не зазначено про відсоток суддівської винагороди судці.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадкуГоловне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснювало свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про судоустрій та статус суддів», а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів. що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 по справі № 520/12656/21 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко