Справа № 300/4390/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" листопада 2021 р. справа № 300/4390/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Хорта А.Р.,
представника відповідача Максим`юк В.Я.,
представника третьої особи Сліпко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження справу
до Коломийської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 ,
про визнання нечинним та протиправним рішення № 723-14/2021-14 від 20.05.2021, -
Стислий виклад позиції сторін, третьої особи. Процесуальні дії суду в справі:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Коломийської міської ради (далі міська рада, відповідач) в якому просить суд визнати протиправним та нечинним рішення 14 сесії Коломийської міської ради № 723-14/2021-14 від 20.05.2021 щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для індивідуального садівництва.
Позовні вимоги мотивовано тим, що що на розгляд 14 сесії Коломийської міської ради було поставлено одночасно два питання щодо надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення однієї і тієї ж земельної ділянки, яка фактично розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Незважаючи на те, що в графічних матеріалах ОСОБА_2 вказано помилкове місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 не АДРЕСА_1 , відповідач всупереч абзацу 1 частини третьої статті 123 Земельного кодексу України надав ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас питання про надання такого дозволу ОСОБА_1 за її заявою на вказану земельну ділянку на даний час не вирішено. Так, незважаючи на існування рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 в справі № 300/748/21, яким визнано протиправною відмову Коломийської міської ради у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.08.2020, Коломийська міська рада не виконала вказане судове рішення та не прийняла жодного рішення щодо надання чи відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також позивач вказала на те, що міська рада не звернула уваги на те, що ОСОБА_2 вказано неправильне місце розташування земельної ділянки.
Ухвалою суду від 25.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 14.09.2021 о 13:30 год.
Також ухвалою суду від 25.08.2021 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16.08.2021 про забезпечення позову.
13.09.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Коломийської міської ради від 09.09.2021 № 1869/01.2-13/16в на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначила про те, що рішення № 723-14/2021-14 від 20.05.2021 прийнято в межах повноважень, передбачених статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 12 Земельного кодексу України, та у спосіб, що передбачений статтею 118 Земельного кодексу України, статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Вказує на те, що ОСОБА_2 подано весь перелік документів, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, а тому в міської ради не було правових підстав для відмови в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Щодо рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 300/748/21, то представник відповідача вказала на те, що вказане рішення було виконане Коломийською міської радою: на пленарної засіданні 02.09.2021 заяву ОСОБА_1 повторно розглянуто і за результатами розгляду проект рішення за заявою позивача не набрав необхідної кількості голосів, а тому відповідно до абзацу 3.4 частини четвертної статті 2.7 розділу 2 Регламенту Коломийської міської ради це вважається відмовою в задоволенні заяви від 13.08.2020.
В судовому засіданні 14.09.2021 судом задоволено клопотання відповідача та залучено ОСОБА_2 до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. В зв`язку з залученням третьої особи та за клопотанням позивача судовий розгляд відкладено на 30.09.2021 о 13:30 год.
27.09.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив. Позивач заперечили доводи відповідача, викладені у відзиві. Зокрема вказала на те, що твердження відповідача про відсутність підстав для відмови ОСОБА_2 , який надав весь необхідний перелік документів зі заявою, в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою згідно статті 118 Земельного Кодексу України, не відповідає дійсності, оскільки місце розташування земельної ділянки, щодо якої має інтерес третя особа, не відповідає генеральному плану, схемам землеустрою, які відображені на Публічній кадастровій карті України. Водночас, згідно наданої ОСОБА_2 разом зі заявою експлікацією земельних угідь, земельна ділянка, на яку він претендує, межує з земельною ділянкою ОСОБА_3 , та з решти сторін землями Коломийської міської ради, тобто така земельна ділянка розташована в межах м.Коломия, а не с.Королівка. Аналогічне місце розташування має і земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_4 . Отже, подані ОСОБА_2 документи містили розбіжності щодо місця розташування земельної ділянки.
Ухвалою суду від 29.09.2021 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 27.09.2021 про забезпечення позову.
30.09.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив. У вказаних запереченнях представник відповідача вказала, що спірна земельна ділянка, щодо якої прийнято оспорене позивачем рішення, згідно Генерального плану міста Коломия знаходиться за межами міста Коломия. Водночас, позивач разом зі заявою від 13.08.2020 долучила кадастровий план земельної ділянки, згідно якого бажане місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 , який не відповідає вимогам генерального плану. ОСОБА_2 подав до Коломийської міської ради заяву 14.04.2021, яка розглянута 20.05.2021, тобто до подання ОСОБА_1 заяви про уточнення місцезнаходження земельної ділянки. ОСОБА_2 є учасником бойових дій, а тому користується пільгою щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.
В судовому засіданні 30.09.2021 судом задоволено клопотання представника третьої особи про відкладення розгляду справи до 19.10.2021.
15.10.2021 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 . У поясненнях третя особа пояснив суду, що є учасником бойових дій, а тому відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» користується пільгами щодо розгляду питання про виділення земельних ділянок в першочерговому порядку. Третя особа вважає, що оспорене ОСОБА_1 рішення Коломийської міської ради від 20.05.2021, не порушує прав та інтересів позивача, оскільки ще не свідчить про отримання в майбутньому позитивного рішення про надання земельної ділянки у власність. Також ОСОБА_2 вказав на те, що отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яка знаходиться в с.Королівка, а не в м.Коломия, що підтверджується викопіюваннями з Генерального плану м.Коломия, Схеми зонування території м.Коломия. Отже, документи, подані ОСОБА_2 відповідають вимогам статті 118 Земельного кодексу України.
В заяві від 18.10.2021 позивач надала пояснення про те, що подані відповідачем викопіюваннями з Генерального плану м.Коломия, Схеми зонування території м.Коломия є недостовірними, оскільки суперечать відомостям Державного земельного кадастру, що підтверджується даними з публічної кадастрової карти, інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суміжних земельних ділянок.
В судовому засіданні 19.10.2021 судом оголошено перерву за клопотанням представника відповідача та для витребування додаткових доказів у справі до 10.11.2021.
08.11.2021 до суду надійшли додаткові пояснення від відповідача у справі. Представник відповідача вказала на те, що дані Публічної кадастрової карти формуються на підставі адміністративно-територіального поділу відповідно до меж адміністративно-територіальної одиниці. Вказала на те, що розбіжність між даними містобудівної документації міста Коломия та даними Публічної кадастрової карти виникла через те, що межа міста Коломия не затверджена в установленому законом порядку. Оскільки межа міста ще не затверджена, то відповідно й не внесені зміни в Публічну кадастрову карту. Тому твердження позивача про те, що викопіювання з Генерального плану м.Коломия, Схеми зонування території м.Коломия є недостовірними, не відповідають дійсності.
Також 08.11.2021 до суду надійшли додаткові пояснення від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 . Третя особа пояснив суду, що згідно з статтею 173 Земельного кодексу України межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюється на підставі проектів землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обгрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів. ОСОБА_2 вказав на те, що згідно листа відділу земельних відносин від 03.11.2021 № 198/023-23 проект землеустрою щодо встановлення межі міста Коломия направлений до розгляду Кабінетом Міністрів України до Верховної Ради України. Верховний Суд в постанові від 03.03.2020 у справі № 367/6388/16-а зробив висновок про те, що в разі невстановлення меж населених пунктів в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, судам належить виходити з їх фактичних меж. Отже, вважає ОСОБА_2 , оскільки межі міста розробляються на підставі генерального плану міста, то в спірному випадку необхідно виходити з даних Генерального плану міста Коломиї. З поданих відповідачем викопіювань з Генерального плану м.Коломия, Схеми зонування території м.Коломия чітко видно, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами міста Коломиї. Також третя особа вказав на те, що: згідно Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, ідентифікатором земельної ділянки є її кадастровий номер, який незалежний від адміністративно-територіального устрою; зміна меж адміністративно-територіальної одиниці не тягне за собою зміни в кадастровому зонуванні відповідної території (пункти 35, 41). Просить в позові відмовити.
В судовому засіданні 10.11.2011 оголошено перерву до 23.11.2021.
Позивач в судове засідання 23.11.2021 не з`явилася. В судовому засіданні 10.11.2021 просила суд позов задовольнити повністю.
В судовому засіданні 23.11.2021 представники позивача та третьої особи просили суд відмовити в задоволенні позову.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
З огляду на те, що заява позивача від 13.08.2020 не була розглянута у встановлений законом термін, 02.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Коломийської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності щодо розгляду заяви від 13.08.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язання надати такий дозвіл.
18.05.2021 постійною комісією відповідача з питань екології, використання земель, природних ресурсів та регулювання земельних відносин на засіданні за наслідками розгляду питання по суті заяви позивача від 13.08.2020, за результатом голосування не прийнято рішення про погодження проекту рішення про задоволення заяви позивача та надання їй запитуваного дозволу, що відображено в пункт 28 протоколу засідання цієї комісії від 18.05.2021.
ОСОБА_2 14.04.2021 подано до Коломийської міської ради заяву про надання йому дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 1200кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви долучено, окрім документів що посвідчують особу та спеціальний статус: паспорта громадянина України сервії НОМЕР_1 від 03.12.2009, довідки про реєстраційний номер платника податків, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 20.11.2020, також долучено: схему експлікація земельних угідь, ситуаційну схему; викопуювання з кадастрової карти (плану); абрис земельної ділянки (том 1, а.с. 102-109).
18.05.2021 профільна комісії міської ради погодила проект рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за заявою від 14.04.2021, що підтверджується наданою суду копією протоколу засідання комісії (том. 1, а.с. 34-41).
20.05.2021 на засідання Коломийської міської ради внесено на розгляд проект рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . Питання за наслідками голосування не отримало необхідної кількості голосів депутатів місцевої ради, про що відповідач повідомив позивача листом від 21.05.2021.
Цього ж дня 20.05.2021 Коломийська міська рада прийняла рішення № 723-14/2021-14 від 20.05.2021 про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для індивідуального садівництва.
03.06.2021 Івано-Франківський окружний адміністративний суд за результатом розгляду справи № 300/748/21 прийняв рішення, яке набрало законної сили 09.07.2021, яким позов ОСОБА_1 до Коломийської міської ради задоволив частково: визнав протиправною відмову Коломийської міської ради у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 та зобов`язав Коломийську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.08.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду в справі № 300/748/21, Коломийська міська рада на пленарному засіданні 02.09.2021 повторно розглянула заяву ОСОБА_1 від 13.08.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . За результатами розгляду заяви від 13.08.2020, проект рішення про задоволення заяви не набрав необхідної кількості голосів, що підтверджується витягом з протоколу 18 сесії Коломийської міської ради восьмого демократичного скликання від 02.09.2021.
21.09.2021 постійна комісія з питань екології, використання земель, природних ресурсів та регулювання земельних відносин Коломийської міської ради вирішила погодити ОСОБА_2 надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом № 36-З від 21.09.2021.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права та міркуваннями щодо їх застосування. Висновки суду:
За правилами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
За змістом частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
У частині сьомій цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Вертаючись до оцінки фактичних обставин цієї справи суд, з огляду на вказані вище норми Земельного кодексу України, суд вказує на необхідно в першу чергу встановити чи вказаний спір носить публічно-правовий характер, та якщо так - то чи порушені оспореним рішенням від 20.05.2021 певне право, свобода чи інтерес ОСОБА_1 .
Щодо цих питань суд наводить такі міркування, з огляду на встановлені обставини справи:
Отже, чи є цей спір публічно-правовим:
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, сама по собі участь суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах не дає підстав для віднесення такого спору до категорії публічно-правових, оскільки визначальною ознакою для встановлення юрисдикції, до якої має бути віднесено спір, є суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.
Якщо порушення своїх прав позивач убачає у наслідках, спричинених діями, бездіяльністю або рішенням органу місцевого самоврядування, вважаючи, що вони призвели до виникнення, зміни чи припинення його цивільних прав та/або обов`язків, унеможливлюють їх належну реалізацію тощо, то оспорювання таких дій, бездіяльності чи рішення як спосіб захисту майнових або особистих немайнових прав має відбуватись за правилами цивільного судочинства.
В спірному випадку, Коломийська міська рада на виконання владних управлінських функцій, передбачених статтею 26 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 12, 118 Земельного кодексу України, прийняла рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельною ділянки. На підставі такого рішення відповідача у третьої особи у цій справі не виникло жодних речових прав. Порушення свого інтересу ОСОБА_1 не пов`язує з виникненням, зміною чи припиненням її цивільних прав та/обо обов`язків щодо спірної земельної ділянки чи будь-якого іншого майна, що на ній розташоване. Звернення до суду обгрунтоване порушенням інтересу позивача на безоплатну приватизацію вказаної земельної ділянки. Отже, суд переконаний, що вказаний спір носить публічно-правовий характер, а тому його належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Щодо права ОСОБА_1 на звернення до суду з цим позовом:
Частиною п`ятою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Вказана норма кореспондується з частиною першою статті 2 КАС України щодо завдання адміністративного судочинства.
Таким чином, право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. З огляду на зміст цього позову, ОСОБА_5 вважає, що оспореним нею рішенням відповідача порушено її інтерес на безоплатну приватизацію вказаної земельної ділянки. Судом встановлено про те, що позивач 13.08.2020 подала заяву на надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 в справі № 300/748/21 встановлено, що розгляд та вирішення заяви від 13.08.2021 здійснено Коломийською міською радою на пленарному засіданні сесії 20.05.2021 не в порядку та у спосіб, які передбачені статтями 118, 122 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України «Про місце самоврядування в Україні». Отже, заява ОСОБА_5 станом на 20.05.2021 дату прийняття рішення № 723-14/2021-14, у встановленому законом порядку не розглянута.
Щодо того, чи заява ОСОБА_5 від 13.08.2020 та рішення № 723-14/2021-14 від 20.05.2021 стосуються однієї і тієї ж земельної ділянки, то з дослідження поданих разом зі заявою позивача від 13.08.2020 та заявою третьої особи від 14.04.2021 картографічних проектних матеріалів містобудівного та земельного характеру (ситуаційних схем, абрису земельної ділянки, кадастрових планів, викопіювань з кадастрової карти), судом встановлено, що, незважаючи на різні площі (0,10 га та 0,12 га відповідно, бажане місце розташування: м.Коломия. вул. Мазепи та АДРЕСА_1 ), насправді фактично йдеться в основі (0,10 га) про одну і ту ж земельну ділянку. Сторони в судовому засіданні, при наданні пояснень, вказану обставину не заперечували та не спростували.
Отже, наведені обставини, в розрізі застосування статті 118 Земельного кодексу України, переконали суд про те, що спірне рішення № 723-14/2021-14 від 20.05.2021 зачіпає інтерес позивача на приватизацію земельної ділянки, щодо розробки проекту землеустрою на яку, надано дозвіл третій особі у цій справі. Однак, оцінка того, чи таке рішення відповідача порушило вказаний інтерес позивача, буде надана судом нижче по тексту.
Щодо того чи рішення № 723-14/2021-14 від 20.05.2021 є протиправним, тобто таким, що прийнято без дотримання критеріїв, які передбачені частиною другою статті 2 КАС України, і відповідно, порушило вказаний вище інтерес ОСОБА_5 , то суд вказує таке:
За змістом статті 118 Земельного кодексу України, дозвіл і проект землеустрою, розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.
Таку правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі № 815/5987/14 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17, від 22 лютого 2019 року у справі № 813/1631/14.
Як слідує з приписів статті 79-1 статті 118 Земельного кодексу України, метою надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є формування земельної ділянки, яке полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. При цьому, не суттєво за чиїм замовленням такий проект буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проекти одночасно розробляються різними замовниками.
Під час розробки проекту, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у власність, зокрема спірність прав щодо ділянки. Ці обставини повинні враховуватися органом, що розпоряджається землями, під час затвердження проекту та надання земельної ділянки у власність, а не на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Надання дозволу на розробку проекту відведення не свідчить, що проект радою буде затверджено. Якщо буде виявлено обставини, що за законом є підставами для відмови у затвердженні проекту, рада може відмовити.
Щодо твердження позивача про те, що подана ОСОБА_2 заява від 14.04.2021 містить розбіжності щодо місця бажаного розташування земельної ділянки (с.Королівка, вул. Коломийська та м.Коломия, вул. Коломийська), а рішенням № 723-14/2021-14 від 20.05.2021 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яка насправді знаходить в місті Коломия, а не в селі Королівка, то на переконання суду, такі доводи не спростовують правомірності такого рішення. Розбіжності, на які посилається позивач, викликані опискою в ситуаційній схемі, долученій до заяви третьої особи. Зміст такої заяви від 14.04.2021 та долучених картографічних матеріалів вказують на бажане місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 .
Щодо розбіжностей між даними Публічної кадастрової карти, зокрема кадастровими номерами суміжних земельних ділянок, які вказують на їх знаходження в межах міста Коломия, та місцезнаходженням земельної ділянки, вказаним в спірному рішенні згідно даних містобудівної документації міста Коломия (наданому викопіюванню з Генерального плану м.Коломия, Схеми зонування території м.Коломия), то, як встановлено судом, такі виникли через те, що межа міста Коломия не затверджена в установленому законом порядку, що підтверджується листом Відділу земельних ресурсів Коломийської міської ради від 05.11.2021 № 198/023-23 (том 2, а.с. 44).
Отже, оскільки межа міста Коломия ще не затверджена, то відповідно й не внесені зміни в Публічну кадастрову карту, які б враховували зміни в генеральному плані міста Коломия та його зонуванні.
Відповідно до визначення, викладеного в пункті 11 частини першої статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки. Кадастровий номер земельної ділянки має чотирьохрівневу ієрархічну структуру, в якій перші десять знаків - це код одиниці адміністративно-територіального устрою України, наступні два - це номер кадастрової зони, наступні три - номер кадастрового кварталу в межах відповідної кадастрової зони, а останніх чотири знаки - порядковий номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (позиційна структура кадастрового номера має наступний вид: ХХХХХХХХХХ:ХХ:ХХХ:ХХХХ).
Статтею 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що кадастрові номери земельним ділянкам присвоює державний кадастровий реєстратор. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього (частини чотири, шість цієї Статті).
Проте, державний кадастровий реєстратор не наділений повноваженнями встановлювати межі населених пунктів або визначати належність певної земельної ділянки до території населеного пункту. Отже, присвоєння державним кадастровим реєстратором земельним ділянкам кадастрових номерів, у яких перші десять цифр свідчать про розташування в межах відповідного населеного пункту, не є безспірним свідченням розташування цих ділянок в таких межах. Подальші будь-які зміни меж відповідного населеного пункту не впливають та не змінюють відповідного кадастрового номеру земельної ділянки, який зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки.
Як зазначив Верховний Суд в постанові від 03.03.2020 у справі № 367/6388/16-а:
«Визначення питання щодо перебування земельної ділянки у межах певного населеного пункту належить проводити з урахуванням такого.
Відповідно вимог статті 173 Земельного Кодексу України, межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обґрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів.
Частиною 1 статті 174 Земельного Кодексу України встановлено, що рішення про встановлення і зміну меж районів і міст приймається Верховною Радою України за поданням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської чи Севастопольської міської рад.
Таким чином, законом регламентований порядок встановлення меж населених пунктів. Судам необхідно встановити, чи були встановлені межі населених пунктів у встановленому законом порядку, після чого з`ясувати, у межах якого з них перебуває спірна земельна ділянка.
Водночас, у разі якщо межі населених пунктів не встановлені у порядку, визначеному Земельним кодексом України, судам належить виходити з фактичних меж населених пунктів. Так, відсутність реалізації компетентними органами своїх повноважень щодо встановлення меж міста не свідчить про фактичну відсутність таких меж».
Рішеннями Коломийської міської ради від 03.09.2015 за № 2257-56/2015 та від 26.12.2018 за № 3336-40/2018 затверджено «План зонування території м.Коломиї» та містобудівну документацію «Внесення змін до генерального плану міста Коломия Івано-Франківської області (том 2, а.с. 42-43).

Отже, в спірному випадку відповідач правомірно користувався при розгляді заяви ОСОБА_2 відповідною містобудівною документацією (Генеральним планом м.Коломия, Схемою зонування території м.Коломия) при визначенні того, чи бажана земельна ділянка знаходиться в фактичних межах міста Коломия чи за її межами (с.Королівка). Вказане також підтверджується наданою відповідачем схемою міста Коломиї в частині прилеглій до с.Королівка, накладеній на Публічну кадастрову карту (том 2, а.с. 45).

Щодо доводів позивача про те, що відповідач, не розглянувши її заяву належним чином, надав дозвіл на розробку проекту землеустрою третій особі у цій справі, чим надав безпідставну перевагу такому заявнику, то суд зазначає таке. Дійсно, ОСОБА_1 звернулася до міської ради швидше (13.08.2020), порівняно з ОСОБА_2 (14.04.2021). Заява позивача тривалий строк не розглядалася відповідачем. Обидві заяви в один день були попередньо розглянуті постійною комісією відповідача (18.05.2021) та на засіданні ради (20.05.2021). Як встановлено рішенням суду від 03.06.2021 у справі № 300/748/21, розгляд заяви позивача відбувся не у спосіб та в порядку, які передбачені законом. Отже, на час прийняття спірного рішення відповідач неналежно розглянув заяву позивача від 13.08.2021. Суд не дає оцінку запереченню відповідача про те, що така заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, оскільки дії міської ради за результатами розгляду такої заяви, є предметом спору у справі № 300/6004/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100402050). Водночас, судом встановлено про те, що заява ОСОБА_2 від 14.04.2021 відповідала вимогам статті 118 Земельного кодексу України, а тому правомірно розглянута Коломийською міською радою. Зрештою, якщо допустити той факт, що заяви як позивача, так і третьої особи відповідали вимогам закону, за відсутності прямої заборони закону щодо подання двох заяв на приватизацію щодо однієї земельної ділянки, та розгляду їх в один день, то в розрізі оцінки правомірності рішення відповідача (в розрізі можливого безпідставного надання переваги одній особі перед іншою) судом враховано, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_2 від 20.11.2020), а тому відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» користується пільгою щодо першочергового відведення йому земельної ділянки для індивідуального житлового будівни цтва, садівництва і городництва.

Отже, прийняття відповідачем рішення про погодження надання третій особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, не виключає можливість захисту законного інтересу позивача як у спосіб оскарження дій чи бездіяльності міської ради щодо розгляду її заяви, так і оскарження рішення ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки третій особі. Також позивач має право на відшкодування збитків, завданих їй протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача при розгляді її заяви.

Водночас, суд вважає, що рішення відповідача про надання третій особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не встановлює обмежень щодо реалізації позивачем права на отримання у встановленому законом порядку цієї земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 295/14795/16-а, від 19 червня 2018 року у справі № 750/8511/17, від 05 березня 2019 року у справі № 360/2334/17 та від 28 лютого 2020 року у справі №461/1257/17, від 15 березня 2021 року у справі № 441/701/17, від 15 вересня 2021 у справі № 740/4635/16-а.

Підсумовуючи, з огляду на встановлені обставини справи, враховуючи зміст частин першої та другої статті 2, частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність, на час звернення та розгляду судом цього позову, протиправності рішення відповідача № 723-14/2021-14 від 20.05.2021.

Отже, в задоволенні позову належить відмовити.

Щодо судових витрат у справі:

Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору за подання цього позову до суду за подання позову до суду в розмірі 908 грн.

Відповідач та третя особа на його стороні не подали суду доказів понесення ними судових витрат у справі.

Отже, керуючись статтею 137 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи висновок суду про відмову в позові, суд дійшов висновку про те, що судові витрати позивача віднести на неї.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Коломийської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про визнання нечинним та протиправним рішення № 723-14/2021-14 від 20.05.2021.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Коломийськоа міська рада, ідентифікаційний код 04054334, проспект Грушевського, 1, місто Коломия, Івано-Франківська область, 78203.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 10 грудня 2021 р.