Справа № 120/8424/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 листопада 2021 р. Справа № 120/8424/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Компанієць Р.Р.

представника позивача та представника відповідача за зустрічним позовом: Сторчак Т.В.

представника відповідача та представника позивача за зустрічним позовом: Ліханової О.В.

представника третьої особи: Ліханової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача/позивача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування припису та постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача привести об`єкт самочинного будівництва: зблокованого індивідуального житлового будинку садибного типу на приватизованих земельних ділянках по АДРЕСА_1 , кадастровими номерами :02:083:0238; :02:083:0239; :02:083:0241; :02:083:0244 у відповідність до будівельного паспорта виданого департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради від №284 від 05.09.2019 року, шляхом демонтажу додаткового поверху за власний рахунок.

Позовна заява мотивована тим, що 15.01.2021 року працівниками Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради з виходом на місце встановлено, що ОСОБА_1 виконує будівельні роботи на приватизовані земельній ділянці по АДРЕСА_1 з відхиленням від будівельного паспорта виданого Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради № 284 від 05.09.2019 року. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 12.08.2021 судом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлені сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

30.08.2021 надійшов відзив ОСОБА_1 у якому зазначає, що позивачем до відповідача було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

15.01.2021 посадовою особою Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради було проведено позапланову перевірку об`єкта будівництва. За результатами проведеної позапланової перевірки 15.01.2021 було складено акт перевірки №6-ПП, відповідно до якого відповідач виконує будівельні роботи на приватизованих земельних ділянках з відхиленням від будівельного паспорту №284 від 05.09.2019 виданого Департаментом архітектури та містобудування в частині будівництва додаткового поверху житлового будинку, не передбаченого будівельним паспортом.

Окрім акту, 15.01.2021 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 1 ст. 96 КУпАП та видано обов`язковий для виконання припис з вимогами: зупинити будівельні роботи з моменту отримання припису; та привести об`єкт будівництва у відповідність до будівельного паспорту до 15.02.2021.

В подальшому, 30.06.2021, посадовою особою Департаменту було здійснено позапланову перевірку виконання вимог припису від 15.01.2021, якою було встановлено, що відповідачем не виконано вимогу припису в частині приведення об`єкта будівництва у відповідність до будівельного паспорту, про що було зазначено в акті перевірки №148-ПП від 30.06.2021. Одночасно було складено відносно відповідача протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Проте, таке рішення посадової особи позивача, відповідач вважає неправомірним, оскільки остання не мала фізичної можливості виконати вимоги припису від 15.01.2021, оскільки ці дві вимоги є взаємовключними. Привести об`єкт будівництва у відповідність до будівельного паспорту при зупинених будівельних роботах неможливо.

На підставі зазначеного просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

06.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову. Зокрема зазначив, що матеріали перевірки не містили жодних заперечень збоку ОСОБА_1 щодо неправомірності дій чи рішень Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради. Таким чином вважає, що відповідач не заперечила факту самочинного будівництва.

Ухвалою суду від 08.10.2021 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 08.10.2021 адміністративний позов ОСОБА_2 , поданий в порядку статті 49 КАС України в адміністративній справі №120/8424/21-а за позовом Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, повернуто заявнику без розгляду.

13.10.2021 року ОСОБА_1 , через свого представника, подала до суду зустрічний позов до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 15.01.2021; визнати протиправним та скасувати постанови Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради від 15.01.2021 №2 та від 01.07.2021 №76.

Обґрунтовуючи зустрічний позов, ОСОБА_1 вказує на те, що вона спільно з ОСОБА_2 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:083:0238; :02:083:0239; :02:083:0241.

Земельна ділянка площею 0,0351 га, кадастровий номер :02:083:0244 прийнята ними спільно на підставі договору оренди земельної ділянки від 23.07.2019 від Вінницької міської ради в строкове платне користування, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення даної земельної ділянки - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вони спільно є замовниками будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про що, 16.10.2019 подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

Також у зустрічному позові зазначено про те, що звернення №Ш-01-42757 від 11.06.2021, яке стало підставою для призначення позапланової перевірки стосувалося іншого об`єкта.

Ухвалою від 26.04.2021 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради до спільного розгляду з первісним позовом у справі №120/8424/21-а. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача/позивача ОСОБА_2 .

09.11.2021 представником Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради подано пояснення щодо зустрічного позову, відповідно якого зазначив, що під час набору наказу від 15.01.2021 №6 та в подальшому направлення №6 від 15.01.2021 було допущено технічну помилку, а саме зазначено номер та дату іншого звернення, що перебувало на опрацюванні у департаменті. Так 27.01.2020 до Департаменту звернувся ОСОБА_3 щодо проведення перевірки на об`єкті будівництва по АДРЕСА_1 . Таким чином, підстава для проведення перевірки зазначена вірно, а саме звернення фізичної особи.

Ухвалою суду від 22.11.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, визнано поважними причини пропуску строку ОСОБА_1 звернення до суду.

Ухвалою суду від 22.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 29.11.2021 представник позивача (представник відповідача за зустрічним позовом) позовні вимоги Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради підтримала із підстав, викладених у позовній заяві. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

Представник відповідача (представник позивача за зустрічним позовом) проти позовних вимог первісного позову заперечила, зустрічний позов просила задовольнити.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Так, із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснюють будівництво зблокованого індивідуального житлового будинку садибного типу на приватизованих земельних ділянках по АДРЕСА_1 .

У період з 15.01.2021 по 27.01.2021, на підставі звернення №Ш-01-42757 від 11.06.2021 ОСОБА_4 та направлення для проведення позапланової перевірки № 6-ПП від 15.01.2021, посадовими особами Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради проведена позапланова перевірка ОСОБА_1 на об`єкті Будівельні роботи за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами проведеної перевірки складений Акт № 6-ПП від 15.01.2021, у якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, зокрема:

частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.2.2 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011, а саме: ОСОБА_1 виконує будівельні роботи на приватизованих земельних ділянках по АДРЕСА_1 з відхиленням від будівельного паспорту виданого Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради №284 від 05.09.2019. Про зміну намірів забудови земельної ділянки не подано до відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури, а саме будівельним паспортом передбачено будівництво двоповерхового житлового будинку. На момент перевірки виконуються будівельні роботи з влаштування додаткового поверху будинку, не передбаченого будівельним паспортом.

На підставі Акту №6-ПП від 15.01.2021, Департаментом відносно ОСОБА_1 складено:

- Протокол від 15.01.2021 про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якого ОСОБА_1 порушено ч. 1 ст. 96 КУпАП;

- Припис від 15.01.2021 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил, відповідно до якого від ОСОБА_1 вимагалось усунути порушення частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.2.2 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011, а саме: зупинити будівельні роботи з моменту отримання припису; та привести об`єкт будівництва у відповідність до будівельного паспорту виданого Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради №284 від 05.09.2019 до 15.02.2021;

Також, 15.01.2021 Департаментом винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №2, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 96 КУпАП на накладений штраф у розмірі 1700 грн;

Даний штраф ОСОБА_1 сплатила, що підтверджується квитанцією №6234569 від 19.01.2021.

У період з 30.06.2021 по 13.07.2021, на підставі направлення для проведення позапланової перевірки №148-ПП від 30.06.2021, посадовими особами Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради проведена позапланова перевірка щодо виконання вимог припису від 15.01.2021 на об`єкті будівництво зблокованого індивідуального житлового будинку садибного типу на приватизованих земельних ділянках по АДРЕСА_1 (суб`єкт містобудування ОСОБА_1 ).

За результатами проведеної перевірки складений Акт № 148-ПП від 30.06.2021, у якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення, зокрема:

підпункт «а» пункту 3 частини 3 статті 41 Закону України №3038-VІ, підпункт 3 пункту 11 Постанови №553, а саме: станом на 30.06.2021 ОСОБА_1 не виконала вимогу припису від 15.01.2021 виданого посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, в частині приведення об`єкта будівництва щодо зблокованого індивідуального житлового будинку садибного типу на приватизованих земельних ділянках по АДРЕСА_1 у відповідність до будівельного паспорту виданого Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради №284 від 05.09.2019.

На підставі Акту №148-ПП від 30.06.2021, Департаментом відносно ОСОБА_1 складено Протокол від 30.06.2021 про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якого ОСОБА_1 порушено ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №76 від 01.07.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП на накладений штраф у розмірі 5100 грн;

Даний штраф ОСОБА_1 сплатила, що підтверджується квитанцією №6953017 від 07.07.2021.

З метою припинення порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства, Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради звернувся із первісною позовною заявою.

Разом із тим, не погоджуючись із прийнятими приписом Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 15.01.2021 та постановами від 15.01.2021 №2 та від 01.07.2021 №76, ОСОБА_1 , звернулася до суду із зустрічним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 КАС України, які визначають, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 1 Закону України від 16.11.1992 №2780-XII «Про основи містобудування» (далі - Закон №2780-XII) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Статтею 6 Закону №2780-XII визначено, що законодавство України про містобудування складається з Конституції України, цього Закону, законів України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про архітектурну діяльність" та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання.

Органи, що здійснюють державне регулювання у сфері містобудування, наведені у статті 7 Закону №2780-XII, за змістом якої, таке регулювання здійснюється, зокрема, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Так, у відповідності з положеннями частин першої, другої статті 10 Закону №687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону №3038-VI.

В свою чергу, абзацом четвертим статті 3 Закону №3038-VI передбачено, що органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи (частина друга статті 4 Закону № 3038-VI).

Частинами першою, другою, пунктами 1, 2 частини четвертої статті 41 Закону №3038-VI встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів названої вище правової норми Закону №3038-VI постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затверджено Порядок №553, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

За приписами пунктів 5, 7 вищенаведеного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, окрім іншого, є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

В той же час, за правилами підпунктів 2, 3, 10 пункту 11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва (пункт 9 Порядку № 553).

Крім того, пунктами 16-20 Порядку №553 визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф (пункт 22 Порядку № 553).

Таким чином, наведеними вище положеннями законодавства визначено права посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, підстави для її проведення, строк проведення та обов`язки посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Із системного аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку про те, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та (або) зупинення підготовчих та будівельних робіт. Перевірка проводиться у присутності суб`єкта містобудівної діяльності або його представника. При цьому, підставами для проведення позапланової перевірки є, серед іншого, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Разом із тим, замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI).

У контексті наведеного, суд зазначає, будівництво зблокованого індивідуального житлового будинку садибного типу на приватизованих земельних ділянках по АДРЕСА_1 здійснюють два замовника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Проте, суд встановив, що 15.01.2021 та 30.06.2021 позапланова перевірка будівництва зблокованого індивідуального житлового будинку садибного типу на приватизованих земельних ділянках по АДРЕСА_1 проводилася без суб`єкта будівництва (замовника) - ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника несуть відповідальність одночасно.

Тобто у разі виявлення, органом, що здійснює державний архітектурно-будівельний контроль порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, акт перевірки, протокол разом з приписом про усунення порушення, складається відносно всіх замовників.

Разом із тим, акти перевірки від 15.01.2021, 30.06.2021, протоколи, постанови від 15.01.2021 №2 та від 01.07.2021 №76 та припис від 15.01.2021 складено Депаратаментом лише щодо ОСОБА_1 , хоча замовниками будівництва по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також пунктом 7-1 Порядку № 553 предбачено, що з метою розгляду отриманих звернень фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - звернення) при органі державного архітектурно-будівельного контролю утворюється комісія щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності (далі - комісія).

Комісія здійснює колегіальний розгляд звернень фізичних чи юридичних осіб.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю не пізніше ніж за чотири дні до дня розгляду заяви повідомляє заявнику та замовнику про час і місце засідання Комісії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті зазначеного органу та додатково телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у зверненні) або з використанням електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у зверненні, доданих до нього документах). Розгляд звернень здійснюється за участю заявника та замовника або їх представників. Заявник, замовник та/або їх представники мають право надавати пояснення та подавати додаткові матеріали з питань, зазначених у зверненні, з обов`язковим відображенням відповідної інформації у протоколі.

Проте, як встановлен із матеріалів справи ОСОБА_2 , як замовник будівництва по АДРЕСА_1 , не повідомлявся про розгляд звернень щодо порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва зблокованого індивідуального житлового будинку садибного типу на приватизованих земельних ділянках по АДРЕСА_1 .

Поряд із цим, суд звертає увагу на те, що згідно направлення на перевірку від 15.01.2021 №6-ПП, наказу про проведення позапланової перевірки від 15.01.2021 № 6, захід здійснювався на підставі звернення ОСОБА_4 , яке зареєстроване за №Ш-01-42757 від 11.06.2020.

Відповідно до реєстраційної картки звернення, ОСОБА_4 , скаржиться, що біля будинку АДРЕСА_1 відбувається незаконне перепланування будинку, а саме: працівники організації, яка проводить будівельні роботи сходами до будинку забудовують пішохідну доріжку біля зазначеного будинку. Заявник повідомляє, що фактичне зменшення пішохідної доріжки збільшує кількість ДТП біля зазначеного будинку.

З наведеного вище убачається, що звернення ОСОБА_4 не має жодного відношення до об`єкту будівництва, замовниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки він розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стосовно тверджень Департаменту, що підставою призначення позапланової перевірки від 15.01.2021 була інша скарга, а саме твердження, що під час набору наказу № 6 від 15.01.2021 та в подальшому направлення № 6 від 15.01.2021 було допущено технічну помилку, а саме було зазначено номер та дату іншого звернення, що перебувало на опрацюванні в департаменті, слід зазначити, що дані доводи не заслуговують на увагу, оскільки посилання на скаргу гр. ОСОБА_4 містилися не лише в зазначених документах, а й позовні вимоги первісної позовної заяви обґрунтовуються саме скаргою ОСОБА_4 із зазначенням прізвища заявника і суті самого звернення, що виключає наявність технічної помилки.

Поряд із цим, слід зауважити, що скарга ОСОБА_3 надійшла до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради 27.01.2020.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Тобто, загальний термін розгляду звернення ОСОБА_3 45 днів.

При цьому, твердження Департаменту про факт відсутності суб`єкта містобудування на об`єкті будівництва та неможливість вчасно провести перевірку даного звернення не підтверджені будь якими належними та допустимими доказами.

Також, щодо зупинення дії Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» слід зазначити, що дійсно до початку виконання функцій і повноважень Державної інспекції містобудування зупинено дію Постанови №553, згідно з Постановою КМ України № 219 від 13.03.2020, яка набула чинності 18.03.2020.

Таким чином, з 18.03.2020 і до 30.12.2020 здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, планових та позапланових перевірок було неможливим.

Проте, загальний термін розгляду звернення ОСОБА_3 (45 днів) закінчився 11.03.2020, тобто до зупинення дії Порядку.

Згідно з усталеною правовою позицією, неодноразово висловленою у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 810/5236/13-а, від 17.09.2020 у справі № 826/10908/18, від 13.10.2020 у справі № 804/2486/16, від 09.09.2021 у справі № 826/10153/18 лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Зважаючи на наведене, порушення порядку проведення перевірки є самостійною і достатньою підставою для висновку про незаконність її проведення і як наслідок зумовлює скасування рішень, прийнятих за результатами проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю.

Така правова позиція викладена у постановах від 15.05.2020 у справі № 826/12176/16 та від 17.09.2020 у справі № 826/10908/18.

Суд наголошує, що у цьому випадку допущені Департаментом порушення порядку проведення позапланової перевірки не є формальними, натомість є суттєвими, що свідчить про порушення ним принципу правової визначеності, оскільки державні органи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб.

Таким чином, в даному випадку має місце факт проведення позапланової перевірки в період з 15.01.2021 по 27.01.2021 та в подальшому з 30.06.2021 по 13.07.2021 за відсутності правових на те підстав.

Тому, суд вважає позовні вимоги зустрічного позову такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування припису Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 15.01.2021, постанов Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради від 15.01.2021 №2 та від 01.07.2021 №76.

Водночас оскільки підставою для скасування рішень, прийнятих за результатами проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю, є порушення порядку його проведення, а тому виявлені під час такого заходу порушення не можуть вважатись належним чином зафіксованими і не можуть бути предметом дослідження та перевірки в судовому порядку.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.10.2020 у справі № 802/2298/15-а та від 24.11.2020 у справі № 520/2241/17.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, при вирішенні справи "Рисовський проти України" (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Відповідно до пункту 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Крім того, суд зважає на те, що предметом регулювання за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, "Щокін проти України" від 14.10.2010, "Сєрков проти України" від 07.07.2011, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття "суспільний інтерес" мас широке значення (рішення від 23.11.2000 у справі "Колишній король Греції та інші проти Греції"). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить "суспільний інтерес" (рішення ЄСПЛ у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004).

Критерій "пропорційності" передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". При цьому, з питань оцінки "пропорційності", як і з питань наявності "суспільного", "публічного" інтересу, ЄСПЛ визнає за державою досить широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах.

Відтак, оскільки суд дійшов висновку про протиправність винесених за результатами перевірки припису та постанов, позовні вимоги за первісним позовом є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За змістом частини 1 та частини 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що у задоволенні первісного позову Департаменту необхідно відмовити. Разом з тим, зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправними та скасування припису та постанов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 15.01.2021

Визнати протиправним та скасувати постанову Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради № 2 від 15.01.2021.

Визнати протиправним та скасувати постанову Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради № 76 від 01.07.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради судовий збір у сумі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради (вул. Театральна, 29, м. Вінниця, )

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 09.12.2021.

Суддя Мультян Марина Бондівна