Справа № 640/23653/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 грудня 2021 року 13 год. 00 хв. № 640/23653/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П. при секретарі судового засідання Кузьмич М.Б.,

за участі представників сторін:

від позивача - Єлізарова К.Д.

від відповідача - Сороколіт І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ ЛТД"

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж ЛТД» з позовом до Головного управління ДПС України у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 30.08.2019, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 9 594 918, 00 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 2 398 729, 50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № від 30.08.2019, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 792 277,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі № 640/23653/19 та призначено підготовче судове засідання.

Провадження у справі зупинялося ухвалами від 22.01.2020, від 28.10.2020 у зв`язку з розглядом справи № 640/9935/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж ЛТД» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів від 11 квітня 2019 року № 44329 та від 17 квітня 2019 року № 4648.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2021 поновлено провадження у справі № 640/23653/19.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вважає висновки, викладені у Акті перевірки, такими, що не відповідають фактичним обставинам та не основані на законі, а самі рішення вважає протиправними, такими, що порушують права позивача та підлягають скасуванню з огляду на наступне:

- перевірка була проведена неправомірно та без наявності підстав, передбачених чинним законодавством;

- обставини викладені в акті перевірки не відповідають дійсності, а висновки акту основані на непідтверджених припущеннях та не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень;

- всі операції позивача з ТОВ «Стар-Компані Груп» є реальними, спрямованими на одержання економічного ефекту та здійснені в рамках основної господарської діяльності позивача;

- позивач правомірно сформував податковий кредит за результатами господарських операцій з ТОВ «Стар-Компані Груп» на підставі належним чином оформлених документів; у ГУ ДФС у м. Києві та у відповідача були відсутні будь-які підстави вважати відповідні операції «нереальними» чи «безтоварними», а отже рішення не основується на законі, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте у відповідності до чинного законодавства України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з доводами відповідача під час здійснення перевірки по взаємовідносинах позивача із ТОВ «Стар-Компані Груп» за серпень, вересень, жовтень 2018 року встановлено, що ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД» (покупець, замовник) документально оформлено придбання у ТОВ «Стар-Компані Груп» (продавець, підрядник) товарів (засіб для видалення цвілі та грибка Мегела-Фрі, грильято, листи ГКЛ, мішки для сміття, стрейч-плівка, ґрунтовка глибоко проникна, фарба аерозоль, шліфувальний папір, шпаклівка, суміш цементно-пісчана готова) та послуг (обладнання мереж та систем «Торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом», що знаходяться за адресою: м. Київ, Спортивна площа 1-А).

Натомість, аналізуючи податкові декларації ТОВ «Стар-Компані Груп» перевіряючими зроблено висновок про декларування ТОВ «Стар-Компані Груп» операцій по ланцюгу взаємовідносин за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки відповідно відомостей інформаційних баз встановлено відсутність у ТОВ «Стар-Компані Груп» трудових ресурсів, що необхідні для виконання діяльності в таких обсягах, номенклатура та обсяг реалізованих послуг свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності; відповідні послуги із залученням стороннього трудового ресурсу з експлуатації основних засобів за даними Єдиного реєстру податкових накладних не придбавалися.

У судовому засіданні 08.12.2021 за наслідками судового розгляду справи проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У період з 15.04.2019 по 18.07.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД», за результатами перевірки складено акт від 25.07.2019 № 772/26-15-14-04-04/35334835 (том 1 а.с. 31-43).

З урахуванням розгляду заперечень ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД» від 14.08.2019 (рішення про розгляд заперечення № 160980/10/26-15-04-04-14 від 27.08.2019) залишено без змін висновки акту від 25.07.2019 за якими перевіркою з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ «Стар-Компані Груп» за серпень-жовтень 2018 встановлено порушення вимог:

1. п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, із змінами та доповненнями в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 9 594 918 грн., в тому числі:

- за серпень 2018 року 2 449 427 грн.;

- за вересень 2018 року 1 356 463 грн.;

- за жовтень 2018 року 5 789 028 грн.;

та завищено від`ємне значення, різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 792 277 грн., а саме за вересень 2018 року на загальну суму 792 277 грн., в результаті порушень, що викладені в п. 3.1.2 Розділу 3 акту перевірки.

На підставі зазначених висновків акту перевірки від 25.07.2019 № 772/26-15-14-04-04/35334835, Головним управлінням ДПС у м. Києві були прийняті податкові повідомлення-рішення:

від 30.08.2019 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 9 594 918 грн. за податковими зобов`язаннями та 2 398 729, 50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а. с. 51);

від 30.08.2019 № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 792 277 грн.

Як убачається зі змісту акта перевірки, контролюючим органом у процесі перевірки встановлені обставини, які у сукупності свідчать про наявність у первинних документах недостовірних відомостей про учасників поставок, фактичну неможливість виконання цих поставок саме задекларованими контрагентами, спрямованості дій платника на отримання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування та, зменшення суми податків, що належать сплаті; ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД» було створено штучну видимість здійснення господарських операцій з ТОВ «Стар-Компані Груп» шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій саме з цим контрагентом.

За результатами оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку Державною податковою службою України прийнято рішення № 9076/6/99-00-08-05-02 від 11.11.2019, яким скаргу товариства залишено без задоволення.

Не погоджуючись з висновками податкового органу щодо встановлених порушень та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями від 30.08.2019 № , № позивач звернувся з даним позовом до суду.

Перевірку проведено на підставі наказу начальника ГУ ДФС у м. Києві від 11.04.2019 №4429, термін якої переносився згідно з наказом від 17.04.2019 № 4648 «Про перенесення терміну проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД» (код 35334835)», з огляду на перешкоду для проведення перевірки на підставі наказу від 11.04.2019 №4429 через повідомлення товариства про пошкодження запитуваних до перевірки документів.

Визнання протиправними та скасування наказів ГУ ДПС від 11.04.2019 №4429 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД» (код 35334835)» та від 17.04.2019 №4648 «Про перенесення терміну проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД» (код 35334835)» було предметом розгляду судової справи № 640/9935/19.

Постановою Верховного Суду від 07.09.2021 скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2019 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020, якими позовні вимоги позивача у справі були задоволені.

За таких обставин, доводи позивача про неправомірність проведення перевірки, за наслідками якої складено акт від 25.07.2019 № 772/26-15-14-04-04/35334835 не є підставою для скасування спірних у справі податкових повідомлень-рішень.

Згідно з висновком Верховного Суду у справі № 826/17123/18 незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Нормами п. 198.1 ст. 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, в тому числі, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відтак, згідно з вимогами ПК України, який регулює, зокрема, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, підставою, що позбавляє платника податків права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є не підтвердження його податковими накладними, або підтвердження податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 ПК України.

Частиною 1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями, далі Закон № 996) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.1 Розділу ІІ Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення № 88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п. 2.4 Розділу ІІ Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на вказані правові норми, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

Також, згідно з п. 36.1, п. 36.5 ст. 36, п. 38.1 ст. 38, п. 44.1 ст. 44, п. 47.1 ст. 47, п. 49.2 ст. 49 ПК України обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов`язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Також, відповідно до ст. 2 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.15 п. 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача по обліку податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ «Стар-Компані Груп» за серпень-жовтень 2018, податкові наслідки яких контролюючий орган поставив під сумнів, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено та встановлено під час перевірки, що по взаємовідносинах з ТОВ «Стар-Компані Груп» позивачем у перевіряємому періоді (серпень-жовтень 2018) були задекларовані суми податкового кредиту згідно податкових накладних за укладеними договорами: № 69/1С від 19.07.2018, № 69/2С від 19.07.2018 про поставку товарів; № 75С від 31.07.2018 з додатковими угодами № 1 від 30.12.2018, № 2 від 25.02.2019; № 73С від 31.07.2018 з додатковою угодою № 2 від 25.02.2019; № 74/1С від 31.07.2018 з додатковими угодами № 1 від 30.12.2018, № 2 від 25.02.2019; № 74/2С від 31.07.2018 з додатковими угодами № 1 від 30.12.2018, № 2 від 25.02.2019; № 74С від 31.07.2018 з додатковими угодами № 1 від 30.12.2018, № 2 від 25.02.2019 про виконання робіт з експлуатації та супроводу обладнання мереж та систем «Торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом»; № 81/1С від 20.09.2018, № 80/1С від 20.08.2018, № 70/2С від 20.07.2018; № 75/1С від 31.07.2018, № 70/3С від 20.07.2018, № 70/с від 20.07.2018, № 72/1С від 30.07.2018, № 72/2С від 31.07.2018, № 79/1С від 13.08.2018 про виконання будівельних, ремонтних та інших робіт у приміщеннях будівлі «Торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом».

Копії первинних документів по вказаним договорам, а саме: договори, видаткові накладні, акти здачі-приймання наданих послуг були надані до перевірки на письмовий запит податкового органу, що, відповідно відображено у розділі 2 акту перевірки, до справи надано опис документів, що передаються в рамках перевірки від 18.07.2019 з підписом інспектора (арк. спр. 19).

В свою чергу, в акті перевірки зазначено, що копії банківських виписок, платіжні доручення, що підтверджують факт оплати отриманих робіт, рахунки-фактури на запит не надавались; до перевірки не надано акти виконаних робіт за серпень 2018 року, дозвільні документи на виконання будівельних робіт, заявки на виконання робіт (надання послуг), документи щодо орендованого офісного приміщення, виписки банку, платіжні доручення, що підтверджують факт оплати робіт, послуг, оборотно-сальдові відомості на початок та кінець перевіряємого періоду «в розгорнутому вигляді», а саме: 311, 28, 10, 201, 23, 26, інші документи, які не ввійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов`язані із здійсненням даної господарської операції з ТОВ «Стар-Компані Груп», про що складено акт про ненадання документів від 17.04.2019.

При зверненні до суду, додатками до позовної заяви надані усі первинні документи, в тому числі платіжні доручення про перерахування коштів на користь ТОВ «Стар-Компані Груп» в оплату за вказаними вище договорами, акти прийому-передачі змонтованих матеріалів замовника, акти здачі-приймання наданих послуг, акти виконаних робіт, видаткові накладні (том 1, том 2, том 3 арк. спр. 1-204), які перевірені та досліджені судом на предмет пов`язаності з господарськими операціями згідно договорів № 69/1С від 19.07.2018, № 69/2С від 19.07.2018 про поставку товарів; № 75С від 31.07.2018, № 73С від 31.07.2018, № 74/1С від 31.07.2018, № 74/2С від 31.07.2018, № 74С від 31.07.2018 про виконання робіт з експлуатації та супроводу обладнання мереж та систем «Торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом»; № 81/1С від 20.09.2018, № 80/1С від 20.08.2018, № 70/2С від 20.07.2018; № 75/1С від 31.07.2018, № 70/3С від 20.07.2018, № 70/с від 20.07.2018, № 72/1С від 30.07.2018, № 72/2С від 31.07.2018, № 79/1С від 13.08.2018 про виконання будівельних, ремонтних та інших робіт у приміщеннях будівлі «Торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом».

Оцінюючи вказані документи, судом враховується, що після отримання перевіряючими документів, податковим органом не складалося запитів, які б містили вимогу про надання конкретних документів, платіжних доручень тощо, зокрема по окремих договорах, які не були надані за описом документів від 18.07.2019.

Згідно встановлених під час розгляду судової справи № 640/9935/19 обставин, у запиті ГУ ДФС від 18.12.2018 №125742/10/26-15-14-02-12 вказано, що виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення товариством сум податкового кредиту, що містяться в податкових деклараціях за серпень, вересень 2018 року (2' 449' 427,00 грн. та 800' 730,00 грн. відповідно); про зазначені факти свідчать результати аналізу показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платником податків за відповідні періоди, та податкова інформація, отримана та опрацьована відповідно до статей 72, 73, 74 ПК; згідно з відомостями з Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Стар-Компані Груп» не придбавалися основні засоби чи відповідні послуги із залученням стороннього трудового ресурсу; джерело походження поставлених на адресу позивачу товарів не встановлено; з посиланням на те, що зазначені обставини свідчать про недотримання товариством норм підпункту «а» пункту 198.1, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК, частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV, пунктів 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, при декларуванні сум податкового кредиту, ГУ ДФС просило впродовж п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів згідно із запропонованим можливим переліком документів, але не вичерпно.

Таким чином, запити податкового органу не містили вимоги про надання документів щодо ненадання яких зазначається в Акті перевірки, також під час розгляду справи відповідачем не доведено, що у письмовому запиті інспектора від 17.04.2019 містилась вимога про надання конкретних документів по окремих договорах.

Натомість, в частині підтвердження виконання договорів (в акті вказано, що не надано акти виконаних робіт за серпень 2018 року), податковим органом не враховано, що роботи за договорами № 75/1С від 31.07.2018, № 70/3 від 20.07.2018, № 70/С від 20.07.2018, № 72/1С від 30.07.2018, № 72/2С від 31.07.2018, № 79/1С від 13.08.2018, які досліджувалися під час перевірки, були виконані у листопаді-грудні 2018, у січні-березні 2019 року, що підтверджено актами приймання виконаних робіт і такі були надані ГУ ДФС у м. Києві як додатки до заперечення на акт перевірки (арк. спр. 47 том 1).

Також, згідно акту перевірки: не надано інформацію щодо витрачених людино-годин на виконання даних робіт та чиї ресурси - матеріальні, транспортні засоби, будівельні машини та робоча сила були використані для виконання робіт.

Вказана інформація не запитувалась у платника податків під час перевірки, доказів зворотнього суду не представлено, акт перевірки не містить посилання на відповідний нормативно-правовий акт, яким би було встановлено обов`язковість обліку таких даних при укладенні цивільно-правових договорів поставки, виконання робіт (надання послуг) для платника податків при декларуванні сум ПДВ згідно отриманих податкових накладних.

Неможливість підтвердження операцій по ТОВ «Стар-Компані Груп» в акті перевірки обґрунтована посиланнями на фінансові звіти суб`єкта підприємництва за основним місцем обліку, зокрема, згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів облікова кількість штатних працівників - 3 працюючих.

Окрім того, в акті перевірки контролюючий орган посилався на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року № 752/20369/16-к у кримінальному провадженні № 0000225 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 205 КК України.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судом з`ясовано за даними ЄДРСР за вищевказаним номером кримінального провадження та справи відсутній жодний вирок, що свідчить про посилання контролюючого органу на недостовірну інформацію.

Так, на вказану дату 18.02.2019 за цим кримінальним провадженням слідчим суддею лише постановлена ухвала про надання тимчасового доступу до речей та документів, таким чином, відповідна ухвала жодним чином не встановлює і не може встановлювати фіктивності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Стар-Компані Груп».

При цьому, жодних вироків суду відносно посадових осіб позивача або контрагента позивача за спірними операціями, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями, контролюючим органом надано не було.

Спір про оскарження позивачем прийнятих податкових повідомлень-рішень за наслідками перевірки, також і по контрагенту - ТОВ «Стар-Компані Груп», що проведена за період грудень 2018, січень, лютий 2019 розглянуто в судовому порядку в межах справи № 640/3002/20.

Рішенням Окружного суду міста Києва від 23.09.2020 позовні вимоги ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Рішення суду набрало законної сили 05.10.2021 залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду.

ТОВ «Стар-Компані Груп» приймало участь у вказаній справі в якості третьої особи, та відповідно до наданих пояснень у вказаній справі ТОВ «Стар-Компані Груп» підтверджено фактичні господарські відносини із позивачем та зазначено, що станом на час виконання робіт у штаті підприємства було 13 працівників, до справи надані документи підтверджуючі оренду офісних та складських приміщень згідно договорів від 18.06.2018, від 25.06.2018, а також ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, види діяльності за якою охоплюють види робіт (послуг), які виконувались за замовленням позивача на об`єкті, що в своїй сукупності підтверджує наявність матеріальних та технічних ресурсів для надання відповідних послуг.

Копії зазначених документів були долучені позивачем під час судового розгляду та підлягають оцінці в межах даної справи, як такі що стосуються спірних відносин та спростовують доводи контролюючого органу про відсутність матеріально-технічних ресурсів у контрагента позивача, та свідчать про можливість фактичного здійснення вказаних господарських операцій.

Так, контролюючий орган в акті перевірки з посиланням на податкову інформацію вказував, зокрема, що чисельність працівників ТОВ «Стар-Компані Груп» - 3 особи, тоді як відповідно до штатних розписів ТОВ «Стар-Компані Груп» на 2018 - 2019 роки штат працівників складав 13 осіб, у т.ч. виконавці робіт, слюсарі-ремонтники, підсобні працівники. Також, як вже було зазначено вище, для здійснення своєї діяльності контрагент мав в оренді офісні (15,10 кв.м.) та складські (1300 кв.м.) приміщення згідно договорів від 18.06.2018, від 25.06.2018.

Окрім того, недостовірність висновків податкового органу підтверджена наданими самим податковим органом в якості додатків до відзиву на позов, звітами ТОВ «Стар-Компані Груп» по нарахуванню єдиного внеску за серпень, вересень, жовтень 2018 (арк. спр. 226-231 том 3) у яких відображені наступні дані:

- за серпень: облікова кількість штатних працівників - 3; кількість осіб, які виконували роботи (надавали послуги) за договорами цивільно-правового характеру - 12; кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату - 13; у тому числі чоловіків - 8, жінок - 5;

- за вересень: облікова кількість штатних працівників - 3; кількість осіб, які виконували роботи (надавали послуги) за договорами цивільно-правового характеру - 0; кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату - 14; у тому числі чоловіків - 9, жінок - 5;

- за жовтень: облікова кількість штатних працівників - 3; кількість осіб, які виконували роботи (надавали послуги) за договорами цивільно-правового характеру - 0; кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату - 13; у тому числі чоловіків - 8, жінок - 5.

В свою чергу, надані до справи первинні документи підтверджують статус позивача, як підрядної організації щодо обслуговування та забезпечення функціонування об`єкту - Торгівельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом; м. Київ, пл. Спортивна, 1-А, який належить на праві власності ТОВ «ТРИ О», різними видами робіт та послуг, виходячи зі змісту договору № 635 від 02.07.2018 укладеного між ТОВ «Три О» та ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД» та досліджуваних договорів (№ 75С від 31.07.2018, № 73С від 31.07.2018, № 74/1С від 31.07.2018, № 74/2С від 31.07.2018, № 74С від 31.07.2018 про виконання робіт з експлуатації та супроводу обладнання мереж та систем «Торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом»; № 81/1С від 20.09.2018, № 80/1С від 20.08.2018, № 70/2С від 20.07.2018; № 75/1С від 31.07.2018, № 70/3С від 20.07.2018, № 70/с від 20.07.2018, № 72/1С від 30.07.2018, № 72/2С від 31.07.2018, № 79/1С від 13.08.2018).

Матеріалами справи підтверджується наявність взаємозв`язку між витратами позивача на придбання результатів робіт (послуг) у контрагента ТОВ «Стар-Компані Груп» та його господарською діяльністю, зокрема, в даному випадку, виконання замовлень перед ТОВ «ТРИ О» - власником об`єкту («Торгівельно-офісний комплекс з об`єктами громадського призначення та паркінгом», м. Київ, пл. Спортивна, 1-А).

Окрім того, у листі № 652 від 12.05.2020 року (арк. спр. 162 том 4) ТОВ «ТРИ О» - власник об`єкту «Торгівельно-офісний комплекс з об`єктами громадського призначення та паркінгом», м. Київ, пл. Спортивна, 1-А підтвердив, що за умовами договорів, укладених з ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД», останнє самостійно, без погодження із замовником підбирає та наймає субпідрядників, залишаючись відповідальним за результат виконання робіт. У зв`язку з цим, ТОВ «ТРИ О» не контролює діяльність субпідрядників ТОВ «Сеценергомнотаж ЛТД», водночас ТОВ «ТРИ О» відомо, що ТОВ «Стар-Компані Груп» та ТОВ «Оліас-ЛТД» залучались в якості субпідрядників для виконання робіт у належній ТОВ «ТРИ О» будівлі.

Дослідивши вищевказані документи у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вони підтверджують факт виконання ТОВ «Стар-Компані Груп» комплексу робіт за вищевказаними договорами на об`єкті «Торгівельно-офісний комплекс з об`єктами громадського призначення та паркінгом», м. Київ, пл. Спортивна, 1-А.

Доводи відповідача викладені у відзиві на адміністративний позов, щодо ненадання позивачем документів, які б підтверджували якість виконаних робіт, наявність перепусток для робітників, відсутність доказів здачі об`єкта під охорону на неробочий час, ненадання журналу відвідувань у перевіряємий період не беруться судом до уваги, оскільки вирішення питань в частині організації роботи працівників та вчинення відповідних дій (ведення журналу, пропуск на територію) не входить до компетенції позивача, вирішується безпосередньо роботодавцем та/або власником об`єкту; а можливі порушення режиму пропуску на територію взагалі не можуть бути підставою для ствердження про невиконання відповідних робіт, надання послуг тощо.

Таким чином, в межах спірних правовідносин доводи податкового органу зводяться фактично до використання наявної податкової інформації, а також тверджень про відсутність у контрагента позивача трудових і матеріально-технічних ресурсів, які були спростовані вище. У свою чергу, контролюючим органом не наведено жодних переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та/або суперечливі.

Враховуючи вищенаведене, матеріалами справи спростовуються висновки податкового органу викладені в акті перевірки щодо нереальності господарських операцій, внаслідок чого позовні вимоги про визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.

Позивач на підтвердження реального характеру господарських операцій з контрагентом надав суду необхідні первинні документи, а відповідач не довів правомірність прийнятих рішень.

Також суду не були надані докази того, що сторони зазначених договорів мали умисел на укладення угод з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, щодо несплати податків. За своєю суттю нікчемним правочином в податкових правовідносинах є діяння платника податків, спрямоване на ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), тобто свідоме діяння певної фізичної особи, що при укладанні правочину діяла від імені такого платника, яке має в собі ознаки кримінально переслідуваного.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 19 210 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1235 від 25.11.2019.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 137, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕНЕРГОМОНТАЖ ЛТД» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 30.08.2019, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 9 594 918, 00 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 2 398 729, 50 грн.;

- № від 30.08.2019, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 792 277,00 грн.

3. Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄРПОУ 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж ЛТД» (; адреса: 02218, м. Київ, вул. Райдужна 13,офіс 201) 19 210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 09.12.2021.

Суддя Т.П. Балась