Справа № 320/10057/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м.Київ № 320/10057/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Київській області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд:

- стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 22916,66 грн у рахунок погашення податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що за даними Головного управління ДПС у Київській області, станом на 01.08.2021, відповідно до даних інтегрованої картки платника, податкова заборгованість відповідачки по транспортному податку з фізичних осіб становить 22 916,67 грн. Позивач, посилаючись на те, що станом на 01.08.2021, платником податків борг не сплачено та на положення ст.ст. 14, 57, 59 Податкового кодексу України, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 22916,66 грн.

Ухвалою суду від 23.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Судом, ухвалу про відкриття провадження по даній адміністративній справі, направлено відповідачці на адресу зазначену у позові, та підтвердженій відповіддю на запит до органу державної влади, підприємства, установи організації, закладу щодо доступу до персональних даних. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 089, відповідачка отримала копію ухвали 08.10.2021, однак правом на подання відзиву на позовну заяву, не скористалась.

Враховуючи вимоги частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ДПС у Київській області та є платником податку.

Станом на день розгляду справи у відповідачки наявна заборгованість у розмірі 22916,66 грн по транспортному податку з фізичних осіб.

Відповідно до пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України, транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

ГУ ДФС у Київській області визначено відповідачу суму податкового зобов`язання по транспортному податку, згідно податкового повідомлення-рішення №92209-13 від 30.06.2017 про нарахування суми грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 22916,66 грн (а.с. 19).

Як убачається з матеріалів справи, вказане податкове повідомлення-рішення надіслано відповідачці поштовим відправленням та одержано нею особисто 08.08.2017 (а.с. 20).

З метою погашення податкового боргу позивачем було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 08.07.2019 №107010-52, яка була надіслана за місцем реєстрації платника податків рекомендованим листом та, з урахуванням п. 58.3 ст. 58 ПК України, вважається врученою платнику податків (а.с. 16, 17),

З моменту направлення податкової вимоги до подачі даного позову, податковий борг відповідачки не переривався.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Відтак, при вирішенні даного спору суд керується законом, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Виникнення, зміна і припинення податкового обов`язку визначені статтею 37 Податкового кодексу України, згідно з пунктами 37.7, 37.2 якого, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать податок на майно.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно, серед встановленого, складається з транспортного податку.

Порядок сплати транспортного податку з фізичних осіб, визначення платників такого податку, об`єкта та бази оподаткування встановлено статтею 267 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної податкової служби України в Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення №92209-13 від 30.06.2017 про нарахування суми грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 22916,66 грн за 2017 рік, яке направлено на податкову адресу відповідачки.

Відповідно до облікової картки платника податків ОСОБА_1 , остання не сплатила транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 22916,66 грн.

08.07.2019, позивачем винесено вимогу форми "Ф" від 08.07.2019 №107010-52, яку направлено відповідачці на її податкову адресу.

Пунктом 45.1 статті 45 Податкового кодексу України визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 Податкового кодексу України).

Транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (підпункт 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України).

Транспортний податок є місцевим податком, що сплачується власниками легкових автомобілів і зараховується до місцевого бюджету. Згідно підпункту 267.7.1 пункту 267.7 статті 267 Податкового кодексу України податок сплачується за місцем реєстрації об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Однак, згідно облікової картки платника податків та довідок позивача, відповідачка не сплатила транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 22916,66 грн.

З урахуванням приписів пп. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання набуло статусу податкового боргу, є узгодженим, оскільки відповідачем не було оскаржено в установленому порядку ні податкове повідомлення-рішення, ні вимога про сплату боргу.

Зобов`язання, визначене податковими повідомленнями-рішеннями, відповідачем сплачено не було.

Податковий борг з часу направлення податкової вимоги не переривався, податкова заборгованість не погашалася.

Таким чином, станом на момент розгляду справи, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати узгодженого грошового зобов`язання в загальному розмірі 22916,67 грн.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За приписами п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, суд визнає, що позовні вимоги ГУ ДПС у Київській області про стягнення з відповідачки податкового боргу в загальній сумі 22916,66 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задоволньити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (код РНОКПП - НОМЕР_1 ) 22916 (двадцять дві тисячі дев`ятсот шістнадцять) грн 66 коп у рахунок погашення податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.