Справа № 591/4775/21
Суддя: Онайко Р. А.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №591/4775/21
Провадження №2-а/592/111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого - судді Онайка Р.А.,

за участю секретаря судового засідання - Антуфьєвої В.Ю.,

розглянувши у залі суду м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Белокура Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

з участю учасників судового процесу:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Бидюкова Д.В.,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Бидюков Д.В. звернувся в його інтересах до Зарічного районного суду м.Суми з вищезазначеним адміністративним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.07.2021 Інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Сумській області Белокуром С.В. було винесено постанову серії ЕАН №4425661 про притягнення позивача, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. З зазначеною постановою позивач не згоден, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення оскільки він не керував транспортним засобом, крім того відповідач проігнорував його клопотання щодо про надання пояснень та отримання правової допомоги, а тому відповідачем винесено постанову з порушенням норм процесуального права, за відсутності події адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду та просить скасувати постанову серії ЕАН №4425661 від 01.07.2021 відносно нього, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 14.07.2021 адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 передано на розгляд до Ковпаківського районного суду м.Суми.

Ухвалою суду від 03.08.2021 адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, слухання справи призначено на 11:00 10.08.2021.

Протокольною ухвалою суду від 10.08.2021 слухання справи відкладено на 11:00 07.09.2021 для належного повідомлення учасників справи.

03.09.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Бєлокура С.В. , в якому він просить залишити без змін постанову серії ЕАН №4425661 від 01.07.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а позовну заяву ОСОБА_2 без задоволення. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що 01.07.2021 під час несення служби ним була винесена постанова ЕАН №4425661 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Крім того зазначає, що всі доводи позивача спростовуються долученими відеозаписами. Наголошує, що розгляд справи проведений ним у відповідності до вимог КУпАП, а оскаржувана постанова в повному обсязі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Протокольною ухвалою суду від 07.09.2021 слухання справи відкладено за клопотанням представника позивача на 10:45 22.09.2021.

Протокольною ухвалою суду від 22.09.2021 слухання справи відкладено за клопотанням представника позивача на 11:00 28.10.2021.

Протокольною ухвалою суду від 28.10.2021 слухання справи відкладено за клопотанням представника позивача на 15:00 25.11.2021.

Протокольною ухвалою суду від 25.11.2021слухання справи відкладено за клопотанням представника позивача на 15:00 10.12.2021.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили скасувати постанову серії ЕАН №4425661 від 01.07.2021 відносно, із зазначених в адміністративному позові підстав.

Також позивач зазначив, що 01.07.2021 він не керував автомобілем, а чекав в кафе знайомого, який мав передати йому автомобіль. Оскільки автомобіль має безключовий доступ, то він намагався його відчинити, забувши забрати в знайомого ключ, а коли повертався від автомобіля за ключем, його покликали поліцейські.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН №4425661 від 01.07.2021 винесеної відносно ОСОБА_1 , на останнього накладено адміністративне стягнення у розмірі 425,00 грн, згідно даної постанови водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, під час перевірки документів вказаних в п.2.1а), б) ПДР, чим порушив п.2.4.а ПДР - керування транспортним засобом особою, не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на т/з, а у випадках передбачених законодавством ліцензійної картки на т/з, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Тобто цим законом встановлена адміністративна відповідальність не за сам факт непред`явлення поліцейському відповідних документів, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила відповідних документів, а тому саме керування транспортним засобом є необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за цим законом.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Відповідачем на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення було надано до матеріалів справи відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля та персональних мобільних відеореєстраторів.

Однак, записи з персональних мобільних відеореєстраторів починаються зі звернення поліцейського до ОСОБА_1 , який знаходився на значній відстані від автомобіля.

Що стосується відеозапису з автомобільного відореєстратора, то на ньому зафіксовано як ОСОБА_1 відходить безпосередньо від автомобіля з лівого боку. При цьому, зважаючи на якість відеозапису та відстань до автомобіля, не можна зробити однозначного висновку про те, чи ОСОБА_1 відходить від зачиненого автомобіля, як він пояснював в судовому засіданні, чи зачиняє дверцята з лівого боку. Разом з тим, з самого початку відеозапису, ОСОБА_1 поза сумнівом не знаходиться припаркованому автомобілі, який не рухається.

Отже, відеозаписи з відеореєстраторів патрульного автомобіля та з нагрудних камер поліцейського не є належним доказом вчинення позивачем порушення ПДР, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки необхідною умовою для висновку про керування особою автомобілем, є доведення факту переміщення автомобіля в просторі.

Належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є відеофіксація порушення не тільки відмови особи пред`явити відповідні документи, а й факту керування нею автомобілем.

Однак, такого доказу відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту керування позивачем автомобілем, у зв`язку з чим вимога поліцейського про надання документів (посвідчення водія та свідоцтва про реєстрації транспортного засобу) не може вважатися правомірною.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а отже, оскаржувана постанова серії ЕАН №4425661 від 01.07.2021 підлягає скасуванню.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведеним положенням кореспондують норми ст.293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, в силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи відсутність у діях позивача події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, позовні вимоги про скасування постанови серії ЕАН №4425661 від 01.07.2021 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП підлягають задоволенню.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Посилання позивача на порушення його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не впливає на висновки суду апеляційної інстанції у цій справі, отже суд не вбачає підстав для надання їм оцінки.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Белокура Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 251, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Белокура Сергія Володимировича задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4425661 від 01.07.2021, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: інспектор роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Сумській області Белокур Сергій Володимирович, місце роботи за адресою: вул. Білопільський шлях, буд. 18/1, м. Суми, 40009, Сумська область, Україна.

Суддя Р.А. Онайко