Справа № 750/10715/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Маринченко О.А.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Справа № 750/10715/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Грибан І.О., Губської Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради

про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (далі - Відповідач) про скасування постанови від 11.08.2021 № 19/252 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що Відповідачем порушено процедуру винесення оспорюваної нею постанови і що її притягнуто до відповідальності за відсутності вини та відповідного правопорушення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем доведено наявність у діях Позивачки складу адміністративного правопорушення, за яке встановлена адміністративна відповідальність за частиною другою статті 156 КУпАП, а також доведено правомірність і обґрунтованість постанови про притягнення її до відповідальності.

При цьому, суд звернув увагу на те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які свідчили про те, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є кафетерієм і що Позивачка в цьому приміщенні має право здійснювати продаж алкогольних напоїв після 22 години.

Разом з тим, суд звернув увагу на те, що в декларації про готовність зазначеного об`єкта до експлуатації найменуванням закінченого будівництва об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , в якому працює Позивачка, зазначено саме магазин продуктових товарів, а не кафетерій.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи, що підприємство-роботодавець зверталася до уповноваженого органу щодо надання дозволу на роботу в нічний час і оскільки жодного рішення за таким зверненням не прийнято, на переконання Апелянтки, у цих спірних правовідносинах розпочалася дія принципу мовчазної згоди і підприємство набуло відповідне право.

При цьому, Апелянтка, посилаючись на ДБН, стверджує, що приміщення, в якому здійснювалася продаж алкогольних напоїв після 22 години, є саме кафетерієм.

З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 та від 29.11.2021 відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у своєму відзиві Відповідач зазначив, що для експлуатації спірного приміщення саме як кафетерію необхідно провести його реконструкцію зі зміною функціонального призначення шляхом отримання містобудівних умов та обмежень, виготовлення проєктної документації та подання до ДАБК ЧМР повідомлення про початок виконання будівельних робіт і декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.07.2021 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 001316 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 156 КУпАП.

У вказаному протоколі встановлено, що 14.07.2021 о 22 год. 21 хв. Позивачка за адресою: вул. Гетьмана Полуботка, 6, м. Чернігів, у магазині «Біля площі» здійснила продаж пляшки пива «Балтика-9», вміст спирту 8,0% у скляній тарі ємністю 0,5 л у час доби, заборонений рішенням Чернігівської міської ради від 21.08.2018 № 33/VII-15 «Про заборону реалізації пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та території м. Чернігова».

Додатками до вказаного протоколу є: фото, рапорт, відео, роздруківка з реєстру будівельної діяльності, фіскальний чек № 00377834.

Постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернігівської міської ради від 11.08.2021 № 19/252 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , відповідно до частини другої статті 156 КУпАП, накладено штраф в розмірі 6800,00 грн.

Позивачка, вважаючи таку постанову протиправною, а свої права порушеними, звернулася до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), рішенням Чернігівської міської ради від «Про заборону реалізації пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та території м. Чернігова» 21.08.2018 № 33/VII-15 (далі - Рішення № 33/VII-15), Правилами роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 № 219 (далі - Правила № 219), Інструкцією щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженою наказом Держкомстату України від 24.10.2005 № 327 (далі - Інструкція № 327).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 144 Конституції України закріплено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Рішенням № 33/VII-15 заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та території м. Чернігова суб`єктами господарювання сфери торгівлі, крім закладів ресторанного господарства, у період з 22 год. до 08 год. щоденно, враховуючи вихідні дні та свята.

Відповідно до частини другої статті 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 156 цього кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема, посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (частина друга статті 254 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі статтею 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 156 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Пунктами 1.3, 1.5, 1.6 Правил № 219, встановлено, що заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. Заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари -також на класи (перший, вищий, люкс). Вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб`єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України. Суб`єкти господарської діяльності у сфері ресторанного господарства при облаштуванні закладу (підприємства) згідно з обраним типом (класом) повинні мати необхідні виробничі, торговельні та побутові приміщення, а також обладнання для приготування та продажу продукції. Вимоги, що пред`являються до виробничих, торговельних та побутових приміщень закладів (підприємств) ресторанного господарства, обладнання, інвентарю, переліку послуг, технологічних режимів виробництва продукції, встановлюються законодавством України.

Відповідно до пункту 1.7 Правил № 219 на фасаді приміщення закладу (підприємства) ресторанного господарства повинна розміщуватися вивіска із зазначенням його типу (класу), назви, найменування суб`єкта господарської діяльності та режиму роботи. Режим роботи закладу ресторанного господарства встановлюється суб`єктом господарювання самостійно, крім закладів ресторанного господарства, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, режим роботи яких установлюється виконавчими органами сільських, селищних та міських рад.

Кафетерій - заклад РГ самообслуговування з асортиментом страв нескладного готування і напоїв, торговельна зала якого обладнана торговельно-технологічним устаткованням, призначеним для роздавання їжі. Примітка. У навчальних закладах, установах, промислових підприємствах, об`єктах роздрібної торгівлі тощо кафетерій організує споживання, як правило, через кафетерійну стойку.

Згідно з пунктом 3.1.1 Інструкції № 327, магазин (крамниця) - об`єкт стаціонарної роздрібної торгівлі, розміщений у відокремленій будівлі або приміщенні, що має торговий зал для покупців з достатньою торговою площею для їх обслуговування та систему спеціальних приміщень (для зберігання товарів, підготовки їх для продажу, підсобних, адміністративних, технічних тощо), оснащених торгово-технологічним устатковуванням, застосовує різні форми продажу товарів у широкому асортименті, надає населенню додаткові послуги, забезпечує високу культуру торгівлі. Магазин, який займає декілька окремих приміщень в одній будівлі і підпорядкований одному суб`єкту господарювання, обліковується як один магазин (об`єкт роздрібної торгівлі); якщо торгівля здійснюється у декількох окремих приміщеннях у різних будівлях, то кожне приміщення обліковується як самостійний магазин (об`єкт роздрібної торгівлі), навіть у тому разі, коли він підпорядкований одному суб`єкту господарювання. Розміри магазинів характеризуються їх торговою площею.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, законодавством регламентовано адміністративну відповідальність за здійснення в магазині торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до чинної містобудівної документації, приміщення, в якому Позивачкою було здійснено продаж пива після 22 години, тобто в час доби, заборонений Рішенням № 33/VII-15, є саме магазином а не кафетерієм, як на тому наполягає Апелянтка.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Апелянткою не було надано жодних доказів зворотного.

Твердження Апелянтки про те, що приміщення, в якому здійснювалася продаж алкогольних напоїв після 22 години, є саме кафетерієм, а також наведені у скарзі посилання на ДБН, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, для визнання приміщення, яке первісно було введено в експлуатацію як магазин, кафетерією та встановлення його відповідності за функціональним призначенням відповідним ДБН потребує проходження певної дозвільної процедури, визначеної містобудівним законодавством, а не самовільної перекваліфікації такого приміщення працівницею.

Доводи Апелянтки про те, що підприємство-роботодавець зверталося до уповноваженого органу щодо надання дозволу на роботу в нічний час і оскільки жодного рішення за таким зверненням не прийнято, на переконання Апелянтки, у цих спірних правовідносинах розпочалася дія принципу мовчазної згоди і підприємство набуло відповідне право, колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідні документи щодо надання дозволу на роботу в нічний час не були розглянуті уповноваженим органом через недотримання заявником процедури звернення з ними.

Втім, такі обставини виходять за межі предмета спору в цій справі і, відповідно до ст. 308 КАС України, апеляційним судом у рамках цього апеляційного провадження не надається оцінка відповідного органу ради щодо неприйняття відповідних документів до розгляду.

При цьому, судова колегія вважає, що в даному випадку відсутня саме бездіяльність такого органу і правові підстави вважати, що станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин підприємство, на якому працює Позивачка, набуло право на реалізацію пива та інших алкогольних напоїв у нічний час за принципом мовчазної згоди.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 09 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Епель

Судді: І.О. Грибан

Л.В. Губська