Справа № 942/1754/21
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.12.2021
ЄУ № 942/1754/21
Провадження №2-а/942/43/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судових засідань Стєніної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить поновити строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 005855, винесену 21.10.2021, та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.10.2021 інспектором патрульної поліції відділу поліції № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області капітаном поліції Лисаком В.О. відносно неї було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ №005855 та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Позивач зазначає, вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з липня 2021 року, батьки позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спільно з сестрою позивача ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_5 систематично вчиняють протиправні дії щодо неї та членів її родини, а також щодо майна позивача, яке знаходиться у вищезазначеному будинку. У зв`язку з цим позивач неодноразово зверталася до поліції. 21.10.2021 вищевказані особи намагалися вивезти з будинку позивача належне їй майно. Під час спроби позивача припинити такі дії ОСОБА_2 почав ображати позивача та кидався її бити. Про це позивач повідомила органи поліції. Приблизно о 15 год. 30 хв. прибув наряд поліції у складі двох осіб, один з поліцейських на прізвище ОСОБА_6 замість вирішення питання по суті спору почав цікавитися, кому належить мопед, який стояв біля будинку. Поліцейський поспілкувався про щось з присутніми та почав обвинувачувати позивача у керуванні транспортним засобом без посвідчення водія категорії «А1» та виніс оскаржувану постанову. У якості доказів, що підтверджують факт керування транспортним засобом, ОСОБА_6 опитав матір, сестру позивача та її чоловіка, з якими позивач перебуває у неприязних стосунках, а тому їх письмові пояснення не можуть бути об`єктивними та достовірними. Оскаржувана постанова не містить опис про те, що позивач керувала транспортним засобом. Інспектором винесена постанова на підставі пояснень трьох свідків. Під час розгляду справи не були встановлені та досліджені належні і допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що зазначеного у постанові адміністративного правопорушення не вчиняла, транспортним засобом не керувала, Правил дорожнього руху не порушувала, постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 02.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09.12.2021.

Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позові просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Луганській області до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю, розгляд справи здійснити без участі представника. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач керувала мопедом іноземним 49,9 см.куб., не маючи права керування відповідної категорії. Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигун потужністю до 4 кВт. Згідно із п. 2.13 ПДР України до транспортних засобів категорії «А1» відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см. або електродвигун потужністю до 4 кВт. До постанови по справі про адміністративне правопорушення долучено пояснення свідків, про що наявний запис у постанові. У своїх поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили факт керування 21.10.2021 о 15 год. 50 хв. позивачем іноземним мопедом в с. Осинове по вул. Садова. За таких обставин відповідач вважає, що капітан поліції ОСОБА_6 діяв виключно на підставі чинного законодавства та у спосіб встановлений нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст. 268 КАС України передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, враховуючи, що сторони повідомлені про судове засідання, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 21.10.2021 відповідачем відносно позивача було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 005855 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. У вищезазначеній постанові вказано, що 21.10.2021 о 15 год. 50 хв. ОСОБА_1 керувала мопедом іноземним 49,9 кв. см. по вул. Садова, с. Осинове, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії «А1», чим порушила ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вимоги п.2.1 «А» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху України (далі - ПДР України) визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

Згідно із п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб, ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідно до п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Як вбачається з оскаржуваної постанови позивач порушила вимоги п.2.1 «А» ПДР України, а саме не мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 25.09.2019 по справі № 127/19283/17 зазначив, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач Головне управління Національної поліції в Луганській області направив до суду відзив на позовну заяву, до якого додав, зокрема, лист ВП № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, копію постанови серії БАВ № 005855 від 21.10.2021 та копії письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Відповідно до листа ВП № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області № 11917/111/40-21 від 06.12.2021 надати відеофіксацію правопорушення не вбачається можливим, у зв`язку з її відсутністю, оскільки згідно із наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 строк зберігання відеозаписів з 21.10.2021 станом на 06.12.2021 вичерпано.

Крім того, відповідно до листа ВП № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області № 11794/111/40-2021 від 02.12.2021 постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлена до Новопсковського РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для примусового виконання.

Вимога суду відповідачем виконана не була, жодного з витребуваних ухвалою суду від 02.12.2021 доказів не надано.

В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що до постанови додаються пояснення трьох свідків.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , наданих відповідачем разом з відзивом на позов, вбачається, що 21.10.2021 о 15 год. 50 хв. ОСОБА_1 керувала мопедом іноземним 49,9 кв. см. по АДРЕСА_1 .

Письмові покази свідків, суд не приймає до уваги, з огляду на таке.

Пояснення свідків не містять попередження про кримінальну відповідальність, вищезазначені свідки не приведені до присяги свідків органом, яким винесено постанову, не заявлено клопотання про їх допит у судовому засіданні, а тому письмові покази свідків не є належними та беззаперечними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності (Постанова ВС КАС № 560/751/17 від 27.06.2019).

Крім того, відповідачем не надано доказів щодо відсутності у позивача відповідного посвідчення водія.

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП суду не надано.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, відповідачем не спростовано. Доказів того, що відповідач діяв правомірно і розглянув справу відповідно до вимог законодавства, суду не надано.

Наданий ГУНП в Луганській області відзив не підтверджує факт вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, що позбавляє суд можливості об`єктивно оцінити всі обставини справи та упевнитися в законності винесеної постанови, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів та приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 005855 від 21.10.2021 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю згідно п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 сформована правова позиція щодо необхідності сплати судового збору у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, а тому слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції Ощадбанк № 21 від 26.11.2021 позивачем по справі було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову до суду в сумі 454,00 грн.

Таким чином судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 005855, винесену 21.10.2021 інспектором сектору реагування патрульної поліції Старобільського РУП ГУНП в Луганській області капітаном поліції Лисаком Володимиром Олександровичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області, , яке знаходиться за адресою: вул. Вілєсова, 1, м. Сєвєродонецьк Луганської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 01.04.2020 органом видачі 4452, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Луганській області, , місцезнаходження: вул. Вілєсова,1, м. Сєвєродонецьк, Луганська область

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Стеценко