Справа № 320/5408/21
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року справа №320/5408/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Агро АП" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро АП», код за (далі - позивач) до Головного управління державної податкової служби у Київській області (далі - відповідач-1) та Державної податкової служби України (далі - відповідач-2), - про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання до вчинення реєстраційних дій.

Зміст позову складають наступні позовні вимоги: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області №1644 від 05.02.2020 про внесення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; 2) зобов`язати відповідача-1 виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку; 3) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 №2400570/41408003 від 23.03.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 26.02.21 (далі - оскаржуване рішення); 4) зобов`язати відповідача-2 зареєструвати податкову накладну №1 від 26.02.21в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її фактичного подання на реєстрацію.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки були винесені з порушенням принципу правової визначеності, оскільки не містять чіткого визначення правової підстави. З зазначеного в позовній заяві слідує, що відповідачами не було доведено в належний та достатній спосіб зміст податкового правопорушення у зв`язку з яким було винесено оскаржувані рішення, як і не було належним чином враховано право позивача, як платника податку, на участь у процедурі прийняття рішення щодо себе. Окрім того, позивач зазначає, що з метою виконання вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних та у зв`язку з зупиненням реєстрації податкової накладної , - позивачем було надано разом з поясненнями всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції з придбання та продажу товару на який було оформлено податкову накладну, у реєстрації якої було в наступному відмовлено. Господарська операція, за результатами якої позивачем оформлено податкову накладну №1 від 26.02.2021, за твердженнями позивача підтверджена відповідними документами від моменту придбання зерна у товаровиробника до його продажу покупцю.

Єдиний представник від відповідачів подав відзив на позов, в якому заперечив проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві на позовну заяву представник відповідачів не спростував доводи позивача, вказавши однак на те, що тлумачення законодавства дає йому підстави вважати, що у відповідачів відсутній обов`язок доводити до платника податків конкретний зміст порушень, допущених позивачем та спосіб їх усунення.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів звернувся з клопотанням про заміну відповідача-1 належним правонаступником. При цьому з матеріалів справи полягає у зміні числового значення ЄДРПОУ відповідача-1 без зміни його функціонального призначення та складу повноважень, які б унеможливлювали відповідальність в межах спірних правовідносин в розглядуваній адміністративній справі. Тому суд вважає за можливе в порядку ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України, замінити ГУ ДПС у Київській області () на ГУ ДПС у Київській області ().

Також суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідачів про залишення без розгляду позовної заяви в частині вимоги скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області №1644 від 05.02.2020 про внесення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, у зв`язку з порушенням шестимісячного на звернення до суду з адміністративним позовом. Так, відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідачами не доведено належними та допустимими доказами, що позивач у належний та законний спосіб був повідомлений відповідачами про винесення рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області №1644 від 05.02.2020. Дата винесення рішення не є датою, коли особа дізналася або повинна була дізнатися. Про дату ж отримання позивачем відомостей щодо зазначеного оскаржуваного рішення відповідач суд не повідомляє, тому вимога представників відповідачів про застосування наслідків пропуску строку на звернення до адміністративного суду є не обґрунтована.

Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне.

24 березня 2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Київській області було прийнято рішення №2488570/41408003 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної №1 від 26.02.2021 у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме, - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг.

З даним рішенням позивач не погоджується і вважає його протиправним. Винесенню оскаржуваного рішення передували наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро АП» (позивач) було зареєстровано у 2017році. Основним видом господарської діяльності товариства є оптова торгівля зерном, не обробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21).

Реалізуючи свою господарську мету позивач придбав у ТОВ «Агровнесок» () по договору №1109/17 від 11.09.2017 насіння соняшнику у кількості 57,0 тон на загальну суму 592800,52 грн, що підтверджується видатковою накладною продавця №С00000130 від 03.09.2018 та 47,38/т на загальну суму 591302,40 грн, що підтверджується видатковою накладною №С00000117 від 03.09.2018.

Придбане у TOB «Агровнесок» насіння соняшнику доставлено на склад покупця транспортом перевізника - ТОВ «Лани Зборів», що підтверджується транспортними накладними №000243 від 03.09.2018, №000224 від 03.09.2018, №000239 від 03.09.2018.Оплату за придбаний соняшник здійснено платіжним дорученням №2 від 13.09.2018. На виконання умов договору купівлі-продажу №26/02-2021 від 26.02.2021, укладеного між ТОВ «Альянс Агро АП» (продавець) та ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (покупець) за видатковою накладною №1 від 26.02.2021 продавець передав, а покупець прийняв 65,3 т. насіння соняшнику на загальну суму 869796,00 грн, в тому числі ПДВ - 144986,00 грн. Постачання товару відбулось шляхом переміщення товару по складу за адресою: м. Узин, вул. Ярослава Мудрого (Червоноармійська), 187, у якому продавець та покупець зберігають належний їм товар на умовах оренди у ФОП ОСОБА_1 .

На виконання п.187.1 ст.187 ПКУ, за правилом першої події, а саме, - постачання (передача) соняшнику для покупця, - позивачем було оформлено електронну податкову накладну №1 від 26.02.2021(надалі - Податкова накладна).

Однак відповідач-1 зупинив реєстрацію вказаної податкової накладної та надіслав позивачу повідомлення у якому зазначено наступне: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПК/РК від 26.02.2021 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових цакчадних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладноі/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

12.03.2021 у особистому кабінеті позивача Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» відповідачем-2 оприлюднено інформацію про надходження до податкового органу податкової декларації №1 від 26.02.2021 (реєстраційний номер документа ), підтвердження про його прийняття та зупинення його реєстрації. В якості підстави зупинення реєстрації податкової накладної зазначено наступне: «Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку».

19.03.2021 позивачем було направлено до контролюючого органу в системі «Єдине вікно подання електронних документів» повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.

23.03.2021 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Київській області було прийнято рішення №2488570/41408003 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної №1 від 26.02.2021у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме, - первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг.

На вказане рішення відповідача-1 було підготовлено та направлено в системі «Єдине вікно подання електронних документів» скаргу, яка зареєстрована за № від 24.03.2021. 31.03.2021 в особистому кабінеті позивача було оприлюднено результати розгляду скарги, а саме, - рішення відповідача-2 №14743/41408003/2, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації ПН без змін. У якості підстави у відмові у задоволенні скарги зазначено наступне: «неподання платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Також з матеріалів справи слідує, що 5.02.2020 відповідачем-1 щодо позивача було прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (далі - рішення №1644), яким Позивача віднесено до платників податку, який відповідає критеріям ризиковості (пункт 8 критеріїв ризиковості).

При цьому позивач зазначає, що вказане рішення органу владних повноважень прийнято виключно на тій підставі що у листопаді 2018 року позивача було віднесено до платників податку, який відповідає критеріям ризиковості на підставі пп. 1.6. п.1 Критеріїв ризиковості платника податків від 05.11.2018 №4065/99-99-07-05-04-18 у зв`язку з чим він не здійснював господарських операції, товариство фактично припинило діяльність через ризики блокування податкових накладних. Дана обставина відповідачами по справі не була спростована у спосіб, передбачений Кодексом адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд виходить із наступного.

Відповідно до п.74.2 ст.74 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.201.1ст.201 ПКУ, - на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПКУ, - Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За приписами п.201.16 ст.201 ПКУ, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено: (1) Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок 1165), (2) Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.2 Порядку№1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації. Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм пп "а" або "б" п.185.1 ст.185, пп "а" або "б" п.187.1ст.187, абз. першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 ст.201 ПКУ за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Згідно з п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Відповідно до отриманої позивачем квитанції, реєстрація спірної накладної зупинена у зв`язку із відповідністю платника податку п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Критерії ризиковості платника податку на додану вартість є Додатком №1 до Порядку №1165.

Відповідно до пункту 8 Критерії ризиковості платника податку на додану вартість у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування. В Квитанції відповідач-1 запропоновув надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній. При цьому, вищезазначена Квитанція не містить інформації, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Відповідно до п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520), -перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: 1) договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; 2) договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; 3) первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; 4) розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; 5) документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно п.11 Порядку №520, - комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: 1) ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, 2) ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку, 3) надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Слідуючи принципу правової визначеності, суд погоджується з доводами позивача, що рішення Комісії Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

З матеріалів справи слідує і не заперечується відповідачами, що позивач після отримання рішення відповідача-1 про зупинення реєстрації податкової накладної добросовісно подав пояснення та документи на підтвердження цих пояснень, а саме:

На спростування вказаних обставин позивачем були наданні контролюючому органу наступні документи: 1) пояснення № 1 від 18.03.2021; 2) квитанція № 1 від 12.03.2021 року до податкової накладної №1 від 26.02.2021; 3) податкова накладна №1 від 26.02.2021; 4) договір купівлі продажу с/п № 1109/17 від 11.09.2017; 5) договір купівлі продажу №26/02 від 26.02.2021; 6) довіреність №1 від 26.02.2021; 7) рахунок №1 від 26.02.2021; 8) рахунок №462 від 09.09.2018; 9) видаткова накладна № 1 від 26.02.2021; 10) видаткова накладна № С00000117 від 03.09.2018; 11) видаткова накладна №С00000130 від 03.09.2018; 12) податкова накладна №4 від 03.09.2018; 13) податкова накладна №3 від 03.09.2018; 14) податкова накладна №33 від 09.09.2018; 15) витяг з ЄР податкових накладних №310492 від 13.09.2018; 16) витяг з ЄР податкових накладних №310456 від 12.09.2018; 17) ТТН № 000239 від 03.09.2018; 18) ТТН № 000224 від 03.09.2018; 19) ТТН № 000243 від 03.09.2018; 20) виписка Приватбанк за березень 2021; 21) виписка Кредобанк за вересень 2018; 22) платіжне доручення №1298 від 18.03.2021; 23) платіжне доручення №1318 від 24.03.2021; 24) платіжне доручення №1314 від 23.03.2021; 25) платіжне доручення №1306 від 19.03.2021; 26) платіжне доручення №180 від 02.10.2018; 27) платіжне доручення №2 від 13.09.2018; 28) акт приймання передачі товару (соняшник) додаток №1 від 26.02.2021; 29) акт виконаних робіт №200 від 09.2018; 30) інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей від 25.02.2021; 31) договір оренди приміщення (склад) №1 від 01.03.2019; 32) договір оренди приміщення (склад) від 30.12.2017; 33) договір про надання послуг (оренда навантажувача) 01.08.2018; 34) договір оренди приміщення (офіс) №1 від 20.06.2017; 35) договір про надання послуг ( перевезення) №0108 від 01.08.2017; 36) інвентарізаційний опис товарно-матеріальних цінностей від 26.01.2021; 37) акт документальної перевірки № 1343/10-36-07-15/414708003 від 08.02.2021.

Відповідачі по справі не заперечували подачі пояснень та документів позивачем. При цьому відповідачі жодним чином не пояснили, яким чином подані позивачем пояснення та документи були враховані при винесенні оскаржуваного рішення - про відмову у реєстрації податкової накладної.

Суд також погоджується з доводами позивача, які не були спростовані відповідачами, що відповідачем не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачу можливість реєстрації податкової накладної. Натомість відповідач-1, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів для прийняття рішень в рамках наданих позивачем пояснень не надсилав.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії. Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Суд бере до уваги, правове тлумачення, висловлене в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 по справі №140/2160/18, про те що - загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Суд також погоджується з доводами позивача, що відсутність мінімальної детальної інформації для розуміння позивачем, як платником податку, в оскаржуваному рішенні та рішенні про зупинення реєстрації податкової накладної не виключає не вчинення Комісією належних дій по перевірці поданих позивачем документів та одакової накладної на відповідність відповідність вимогам чинного законодавства (наявність обов`язкових реквізитів, дотримання встановленої законом форми тощо), не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначила обсягу документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарської операції з урахуванням їх змісту та форми.

Відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення про реєстрацію можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів. Протилежний підхід зумовлює зловживання відповідачем щодо своїх реєстраційних повноважень та суперечить вже згаданому вище принципу правової визначеності.

Зазначений висновок підтверджується практикою Верховного Суду з аналогічних справ. Так постановою ВС від 10.06.2021 у справі №822/1886/18, якою було відмовлено у задоволенні касаційної скарги та підтримано висновки судів першої та апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції вказав наступне: «З аналізу наведених норм вбачається, що рішення Комісії повинні містити чіткі підстави для відмови в реєстрації податкових накладних,у даному випадку, або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування, або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування.

Суди приймаючи рішення, виходили з того, що оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Натомість платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, податковим органом у рішенні не наведено жодної конкретної інформації щодо причин,підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення».

Даний висновок суду касаційної інстанції вказує, як на обов`язкову передумову і підставу вимоги податкового органу подати документи для реєстрації податкової накладної, - пряму вказівку у належний і зрозумілий для позивача спосіб переліку документів, порядку та форми їх подачі до податкового органу. Тільки в такому разі вимога податкового органу про подачу документів на підтвердження господарської операції може вважатись правомірною з врахуванням принципу правової визначеності.

Суд нагадує відповідачам при вирішенні даної справи, що предметом позову, як слідує зі змісту позовної заяви є протиправність рішень саме в наслідок не доведення до позивача у належний та достатній для розуміння спосіб змісту дій та переліку документів для подачі, необхідних для реєстрації податкової накладної.

Тому суд критично ставиться до твердження представника відповідача про наявність у позивача обов`язку подати деякі, не визначені чітко відповідачами, документи для здійснення реєстраційних дій. Такий обов`язок у позивача не виник в силу протиправних дій відповідачів. Протиправність же дій відповідача полягала у неналежному та такому, що не відповідає вимогам законодавства та принципам, викладеним в пунктах 3, 5 та 9 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства, не обґрунтованого спонукання позивача до вчинення дій, як то подання додаткових пояснень та додаткових документів для проведення реєстрації податкової накладної.

Зазначене нівелює можливість та правомірність застування судом у даній справі практики Верховного Суду, на яку представник відповідачів посилається у відзиві на позовну заяву, у справі №140/12984/20, - оскільки в останній справі суд касаційної інстанції досліджував встановлений судами попередніх інстанцій законний обов`язок платника податку щодо подачі документів, і не досліджував питання нівелювання такого обов`язку протиправними діями податкових органів при формуванні рішень і запитів на витребування документів від платника податків.

В зазначеному контексті суд також відхиляє доводи представника відповідачів про недопустимість позовних вимог з огляду на те, що контролюючі повноваження відповідачів по реєстрації податкової накладної в частині формальної перевірки документів є дискреційними. Так відповідачі не довели перед судом наявність та достатність правових підстав для реалізації таких повноважень, оскільки не визначили у належний та достатній для розуміння платником податків умов, порядку та обсягу реалізації таких повноважень. Це нівелює, відповідно, і оцінку судом повноважень відповідачів по перевірці документів як законних дискреційних повноважень.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пунктів 19 та 20 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010, - податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду). У разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п.20 Порядку № 1246). Тому суд погоджується щодо допустимості як способу захисту порушених прав позивача позовну вимогу позивача - зобов`язати відповідача-2 зареєструвати податкову накладну№1 від 26.02.2021р. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Досліджуючи питання правомірності рішення відповідача-1 від 05.02.2020 №1644 про внесення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VІ.

П. 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

01.02.2020 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

П.25 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено повноваження Комісії центрального рівня, яка уповноважена приймати рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку

коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, а також рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Згідно п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, - питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття. Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Оскаржуване рішення №1644 прийнято відповідачем-1 з посиланням на п. 8 Критеріїв ризиковості та сформульовано наступним чином: «У контролюючого органу наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній /розрахунку коригування».

Зазначене вище формулювання суперечить вимогам чинного законодавства, яке визначає що затверджена форма рішення зобов`язує контролюючий орган під час винесення рішення на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку розшифрувати, яка саме податкова інформація наявна у контролюючого органу.

З аналізу норм, що містяться в п.6 і додатку 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, вбачається, що у разі застосування п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, - податковий орган має навести, які саме ризикові операції стали підставою для винесення рішення, яким пунктам Критеріїв ризиковості здійснення операцій вони відповідають і з яких підстав.

При цьому суд спростовує доводи представника відповідачів про наявність у позивача обов`язку надати докази на виявлення спростування податкової інформації, яка стала підставою для винесення оскаржуваного рішення №1644. Рішення Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №140/8878/20, від 03.12.2020 у справі № 140/8457/20, від 18.02.2021 у справі №420/7063/20 не містять посилання на законодавче закріплення такого обов`язку та не містять висновки про наявність такого обов`язку взагалі. Контролюючі повноваження податкових органів, щодо наявності яких зроблено висновок у зазначених рішеннях суду касаційної інстанції передбачає ряд позитивних зобов`язань перед платниками податків, щодо яких здійснюється контроль. Серед таких повноважень - забезпечення права платника особи на участь у процесі прийняття рішення щодо себе і своїх прав та інтересів, що гарантовано п.9 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. Таке повноваження відповідачів реалізується через доведення до платника податку у зрозумілий і законний спосіб змісту та порядку усунення порушення податкового законодавства (в тому числі подання додаткових документів для перевірки категорій ризиковості) та наданні реальної можливості (права) платнику податку вчинити необхідні дії добровільному усуненню цих порушень. При цьому суд наголошує, що таке право платника податку (позивач у даній справі) є похідним правом від позитивного обов`язку податкового органу (відповідачі у даній справі), а не податковим зобов`язанням, як умови для вчинення податковим органом відповідних контролюючих повноважень.

В судовому засіданні відповідачі не довели в передбачений законодавством спосіб, що позивачу було в достатній та зрозумілій формі доведено зміст умов та порядку усунення порушень, що стали підставою для винесення оскаржуваного рішення №1644, що, в свою чергу нівелювало саму можливість для позивача подати належні документи для його скасування в адміністративному (досудовому порядку) і призвело до зловживання відповідачами станом віднесення позивача до категорій ризикових при винесенні рішень про зупинення реєстрації податкової накладної та про відмову у реєстрації податкової накладної.

Також суд звертає увагу на те, що обґрунтування своїх пояснень щодо достатності документів для посвідчення належності господарської операції представник відповідачів у відзиві посилається на висновки, викладені в постановах Верховного Суду у справах №816/4409/15, №826/11020/15, №П/811/1827/15, №816/1433/17, №805/2821/18-а, №826/7760/15, №816/4409/15, №824/434/15-а, №2а/2370/4501/12, №826/20258/13-а, №816/5/15-а, №816/2192/16, №П/811/1344/16, №П/811/446/16, №815/6602/15, №520/12050/18, №825/1630/17, №826/10104/16. Однак така практика не суду касаційної інстанції не може бути взята до уваги судом при розгляді даної справи, оскільки предмет спору у зазначених справах ніяким чином не стосувався оскарження дій по реєстрації податкових накладних чи дій податкових органів щодо такої реєстрації, а стосувався оскарження рішень податкових органів за наслідками податкової перевірки, що унеможливлює їх врахування при розгляді даної справи та свідчить про свідоме маніпулятивне і таке, що містить ознаки зловживання процесуальними правами посилання податкових органів на неналежну практику суду касаційної інстанції в частині надання доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень і дій суб`єкта владних повноважень. Такі дії представника податкових органів суперечать процесуальним обов`язкам відповідачів, які слідують з норм пунктів 2, 5 ч.4 ст.44 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України та направлені на перешкоджання суду у встановленні всіх обставин справи та виконання завдання, визначеного ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на зазначене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у даній справі в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4 540,00 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області, оскільки спірне рішення саме комісії регіонального рівня призвело до виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області №1644 від 05.02.2020р. про внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро АП» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області () виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро АП» () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області № 2400570/41408003 від 23.03.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 26.02.21р.

Зобов`язати ДПС України () зареєструвати податкову накладну №1 від 26.02.21р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її фактичного подання на реєстрацію.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро АП» () сплачений судовий збір в розмірі 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.