Справа № 337/6419/21
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/6419/21
Провадження № 2-а/337/76/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2021 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Смірнової А.О.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України Волкової-Дерюги Ірини Василівни, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

11.11.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом, в якому, окрім іншого, вказано, що 02.11.2021 р. вона поштою отримала від відповідача постанову 1АВ № 02951336 від 13.10.2021р., видану відповідно інспектором ДПП МВС України Волкова-Дерюга І.В. Даною постановою було притягнуто до адміністративної відповідальності, як власника транспортного засобу Mersedes-Benc Sprinter 319CD1 д/н НОМЕР_1 та інкриміновано порушення п.12.9 «Б» правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 та ч.1ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення, а саме порушення правил встановленої обмеженості швидкості руху на 42 км/год близько адреси м. Запоріжжя, М18 Харьків-Сімферопіль-Алушта- Ялта 310+722, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважає постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що вона є лише власником вказаного вище транспортного засобу і жодного разу їм не кермувала, бо не має навіть водійського посвідчення та відповідного права та в силу свого похилого віку бо народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і їй 82 роки.

Відповідач не встановлює в постанові ані час ані конкретного місця подія, що є суттєвими складовими об`єктивної сторони складу порушення, і не усвідомлює мотивації невідомого водія та не доводить його умислу, що є суттєвим для суб`єктивної сторони.

Нормою в ч. 5 ст. 279-1 КУАП встановлено: «Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», все це не позбавляє відповідача від обов`язку повноцінного законного та всебічного розгляду справи з доведення складу правопорушення та обов`язковим дотриманням норм КУАП загальної його частини.

На момент притягнення до відповідальності і на момент подання даного позову остається невідомим і невстановленим, чи дотримався відповідач та інші відповідальні особи Департаменту правового захисту Запорізької міськради норм ст.8,ст.9 ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах».

Так відповідно при наданні відповідачем відеоматеріалу та представлення відеокамеру як спецзасобу, яким відповідач користувався під час служби, ним має бути надано відповідно сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації як на сам спецзасіб та електронний носій на якому представлено відео файл.

Зазначений відповідачем фото- або відеоматеріал не можливо вважати доказом по справі, а дії відповідача є неправомірними як з моменту пред`явлення підозри в порушенні правил дорожнього руху так і при виданні постанови про накладання адміністративного стягнення.

У вказаний відвідачем час в постанові, вона знаходилася в іншому районі міста Запоріжжя та не кермувала транспортним засобом за адресою вказаною в постанові. А оскільки її транспортним засобом у відповідності до законодавства України, мають право і фактичну можливість користуватися члени родини, насамперед діти та інші близькі.

У чинному законодавстві України існує правова невизначеність у встановленні суб`єкта, яка притягається до відповідальності в цій сфері. Виходячи з цього юридична відповідальність за вчинене правопорушення повинна бути прив`язана не до майна і його власника, а до конкретної фізичної особи, яка керувала транспортним засобом під час здійснення конкретного правопорушення.

Компетенція відповідача викликає законний сумнів, що до його уповноваженості на розгляд справ такої категорії.

Позивач робить висновок, що відносно неї з боку відповідача було скоєне неправомірне притягнення до відповідальності та неправомірно накладено адміністративне стягнення, оскільки відповідач не дотримався норм Основного закону та вийшов за межи діючих норм КУпАП, а також порушив норму ЗУ «Про національну поліцію», оскільки діяв без принципів дотримання законності та верховенства права.

Просить суд відновити строк для подання позову щодо оскарження постанови; скасувати постанову 1АВ № 02951336 від 13.10.2021р. по справі про адміністративне правопорушення видану відповідачем, щодо накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , як незаконну, та закрити провадження по даній справі про адміністративне правопорушення; судові витрати після розгляду позову покласти на сторону відповідача та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 ,

Представником Департаменту патрульної поліції до суду надано відзив на позов, у якому, окрім іншого, вказано, що в діях позивача є склад адміністративної правопорушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектор Департаменту патрульної поліції Волкова-Дерюга І.В. мала всі законні підстави для складання адміністративних матеріал по справі, нею дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні та необґрунтовані. Просить у позові відмовити.

Ухвалою від 02.12.2021 року було відкрито провадження по справі, та ухвалено про розгляд адміністративного позову в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено до розгляду.

Від відповідача Інспектора Департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України Волкова-Дерюга І.В. відзив на позов не надходив.

До суду позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якому просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

За ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно ч. 1ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Судом встановлено: постановою Інспектора Департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України Волкова-Дерюга І.В. серії 1АВ № 02951336 від 13.10.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень. В постанові зазначено, що 13.10.2021 року о 18-09 годин, за адресою М18 Харьків-Сімферопіль-Алушта- Ялта 310+722, особа, яка керувала транспортним засобом «Mersedes-Bens Sprinter 319 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 42 км/год., чим порушила п.12.9(б) ПДР України.

Постанову серії 1АВ № 02951336 від 13.10.2021 року, ОСОБА_1 отримала 02.11.2021 року.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення.

Постанову серії 1АВ № 02951336 від 13.10.2021 року, ОСОБА_1 отримала 02.11.2021 року, та до суду звернулась 11.11.2021 року.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 не пропущено строк для подання позову щодо оскарження постанови.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції №13 уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; 5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу, зареєстрованого за межами України, - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.3 розділу ІІ Інструкції № 13 при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції №13 встановлено, що адміністративна постанова виноситься стосовно відповідальної особи, а в разі фіксації адміністративного правопорушення, учиненого на транспортному засобі, зареєстрованому за межами України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, - стосовно особи, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідно до п.п.1 п.7 розділу ІІ Інструкції № 13 у разі наявності доказів учинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах автоматичної фіксації даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням цифрового підпису.

Згідно з п.9 розділу ІІ Інструкції №13, винесена уповноваженим поліцейським адміністративна постанова автоматично вноситься засобами Системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, у якому здійснюється їх облік.

Пунктом 12.9 (б) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» п.30.3 цих Правил.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів за годину.

За приміткою до ст. 122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з ч.1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП. у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 14-2 КУпАП встановлено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Статтею 279-3 КУпАП встановлено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Даних про те, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать транспортному засобу, або, що особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу, позивач не надав.

Наведені положення КУпАП на час подій адміністративного правопорушення та на час розгляду справи в суді були та є чинними, не скасовані, не визнані неконституційними та свідчать про необґрунтованість доводів позивача щодо протиправності притягнення до адміністративної відповідальності саме власника транспортного засобу.

За матеріалами справи, судом встановлено, що транспортний засіб «Mersedes-Bens Sprinter 319 CDI», номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що транспортний засіб вибув з її володіння з законних підстав або поза її волі.

У власника транспортного засобу є можливість зазначати належного користувача, що на законних підставах користується її транспортним засобом, котрий і буде відповідальною особою, що нестиме адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 21 Переліку засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, введеного в дію постановою КМУ №94 ВІД 13.01.2016, дистанційні вимірювачі швидкості транспортних засобів віднесені до засобів вимірювальної техніки на які поширюється дія Технічного регламенту. Таким чином, вказані пристрої повинні проходити процедуру оцінки відповідності (перевірку типу) та отримати сертифікат перевірки типу.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» Сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено, та зазначено, що після отримання сертифікату перевірки типу вказані засоби повинні бути внесені до Реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки.

Враховуючи вимоги ДСТУ, щодо стаціонарних приладів контролю вимірювання швидкості з функціями фото/відео фіксації подій з ознаками порушень ПДР, Комплекс «Каскад» вимірює швидкість основним та контрольними каналами і передає результати вимірів, у складі інформаційних файлів, по обом каналам до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 088-1120.

Технічний засіб, за експертним висновком, відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД». Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації».

Технічний засіб має сертифікат перевірки типу, та сертифікат відповідності, копії яких надані представником співвідповідача разом з відзивом.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом «Mersedes-Bens Sprinter 319 CDI» зафіксовано на світлинах із зображенням транспортного засобу та відеозаписом правопорушення, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення, на яких міститься інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст. 77 КАС України).

Суд вважає, що відповідачем обґрунтовано визнано позивачку винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та правомірно накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, а доводи, на які посилається позивачка, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Суд приходить до висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 7, 9, 19, 90, 139, 205, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови серії 1АВ № 02951336 від 13.10.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, щодо накладання адміністративного стягнення, як незаконної, закриття провадження по справі, стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Суддя: