Справа № 160/15068/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: 31.08.2021 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, у вигляді не зарахування для обчислення призначеної пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, її трудового стажу як трудового стажу за Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, у періоди роботи в Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті з 25.01.2000 року по 12.03.2001 року та в філії «Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський Титан» з 13.03.2006 року по 06.03.2007 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати для обчислення призначеної пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, її трудовий стаж як трудовий стаж за Списком № 1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, у періоди її роботи в Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті з 25.01.2000 року по 12.03.2001 року та в філії «Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський Титан» з 13.03.2006 року по 06.03.2007 року і провести перерахунок та виплату призначеної пенсії з дня призначення їй такої пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.09.1992 року по 30.09.2007 року позивач працювала апаратником у виробництві титана і рідкісних металів відділення №2 металургійного виробництва в Верхньодніпровському гірничо-металургійному комбінаті. Вказане підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою уточнюючою особливий характер роботи, умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії від 05.11.2015 року №01-23/451. Позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок призначено пенсії з 22.10.2017 року, з зарахуванням до страхового стажу періоди роботи за Списком №1. Проте, листом відповідач повідомив, що пенсія ОСОБА_1 розрахована виходячи з трудового стажу, і до пільгового стажу за Списком №1 не враховані періоди роботи 02.01.1997-14.01.1997, з 05.01.1999-31.01.1999, з 15.02.1999-28.02.1999, з 04.04.1999-30.04.1999, оскільки в цей час позивач знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати. Крім того, відповідачем не враховані як роботи за Списком №1 періоди роботи з 25.01.2000-12.03.2001, та з 13.03.2006-06.03.2007, у зв`язку з відсутністю наказів про затвердження атестації робочих місць за умовами праці. Позивач вважає дії відповідача у вигляді відмови у зарахуванні трудового стажу до Списку №1 в періоди роботи з 25.01.2000-12.03.2001, та з 13.03.2006-06.03.2007 протиправними, в відтак звернулась за захистом своїх прав до суду.
Ухвалою суду від 27.09.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
29.09.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає їх необгрунтованими, з наступних підстав. Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні з 22.10.2017 року як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Згідно записів трудової книжки в спірний період позивачка працювала на Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті на посаді апаратником у виробництві титана і рідкісних металів відділення №2 металургійного виробництва. В трудовій книжці відсутні відомості за спірні періоди роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1. Позивачем було надано уточнюючу довідку від 05.11.2015 №01-23/451, яка уточнює особливий характер робіт, умов праці, необхідний для призначення пільгової пенсії за періоди роботи 28.09.1992 по 30.09.2007 відповідно за Списком №1. У даній довідці зазначено, що атестація робочого місця на підприємстві проводилась на підставі постановлень: від 25.01.1995№33, від 13.03.2001 №112, від 07.03.2007 №79. Згідно із Порядком №442, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше 1 разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Тобто в періоди роботи з 25.01.2000 по 12.03.2001 та з 13.03.2006 по 06.03.2007 підприємством не проводилась атестації робочих місць. Таким чином, підстав зарахування періодів роботи з 25.01.2000 по 12.03.2001 та з 13.03.2006 по 06.03.2007 до пільгового стажу за Списком №1 у відповідача немає.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
З 22 жовтня 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
13.07.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила зробити перерахунок призначеної пенсії з 22.10.2017 року з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи за Списком №1 з 02.01.1997 року по 14.01.1997 року, з 05.01.1999 року по 31.01.1999 року, з 15.02.1999 року по 28.02.1999 року, з 04.04.1999 року по 30.04.1999 року, з 25.01.2000 року по 12.03.2001 року, з 13.03.2006 року по 06.03.2007 року коли працювала в філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс».
Робітники, професії і посади яких передбачені в Списках №1 та 2 користуються правом на пенсію за віком при умові підтвердження результатами атестації робочих місць на підприємствах, установах, організаціях.
Проведення атестації робочих місць на підприємство є однією з основних умов зарахування певного періоду роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах за Списками №1 та 2. При цьому, пільговий стаж працівників визначається за результатами повторної атестації з урахуванням вимог Порядку застосування списків, тобто тільки впродовж 5 років після затвердження таких результатів.
У випадку несвоєчасного проведення атестації робочих місць на підприємстві період після закінчення терміну проведення попередньої атестації до затвердження результатів наступної атестації до пільгового стажу роботи не зараховується.
Відповідно, до пільгового стажу за наданими документами не зараховані періоди з 25.01.2000 по 12.03.2001 та з 13.03.2006 по 06.03.2007 через відсутність наказів про затвердження атестації робочих місць за умовами праці. Результати атестації робочих місць за умовами праці на підприємстві затверджено наказами №33 від 25.01.1995, №112 від 13.03.2001 та №79 від 07.03.2007.
Згідно інформації, зазначеної в довідці від 05.11.2015 №01-23/451 виданій філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» підприємством з пільгового стажу виключено періоди з 02.01.1997 по 14.01.1997, з 05.01.1999 по 31.01.1999, з 15.02.1999 по 28.02.1999, з 04.04.1999 по 30.04.1999 (примітка - «відпустака б/у»).
Відтак, страховий стаж складає 42 роки 10 місяців 9 днів, в т.ч. робота за Списком №1 - - 12 років.
Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі -Закон України №1058-IV).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення позивача до відповідача) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення50років і за наявності страхового стажу не менше25років у чоловіків, з них не менше10років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV).
Згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.200 5№ 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Суд зазначає, що надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Отже, суд звертає увагу, що Порядок № 637, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Як видно з копії трудової книжки НОМЕР_1 від 29.07.1991 року, ОСОБА_1 прийнята до Верхньодніпровського гірничо-металургійного комбінату:
- 15.02.1992 житлово-комунальний відділ маляром 2 розряду (наказ від 15.05.1992р.);
- 28.09.1992 переведено в цех №2 апаратником у виробництві титану та рідких металів 3 розряду (наказ №183к від 30.09.1992р.);
- 01.02.1993 присвоєно 4 розряд апаратника у виробництві титана та рідких металів (наказ №27к від 08.02.1993р.);
- 26.05.1993 Верхньодніпровський ГМК перейменовано в Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат (наказ №103 від 26.05.1993р.)
- 01.10.2007 переведено тимчасово на період зупинення роботи відділу №2, 3 металургійного виробництва у відділ №1 металургійного відділу «озеленителем» 3 розряду (наказ №316к від 02.10.2007р.).
Згідно довідки №01-23/451 від 05.11.2015 року видану філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан кемікал продактс», яка уточнює особливий характер роботи, умови праці необхідної для призначення пільгової пенсії, а саме про те, що ОСОБА_1 , дійсно працювала в філіалі «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Кримський Титан» повний робочий день з 28 вересня 1992 року по 30 вересня 2007 року апаратником у виробництві титана та рідких металів відділення №2 металургійного виробництва.
Список №1 розділ ІІV підрозділ 17 поз 7.17а постанови КМУ від 16.01.2003 №36.
Накази про атестацію робочих місць: №33 від 25.01.1995р., №112 від 13.03.2001р., №79 від 07.03.2007р. узгоджено з Головним державним експертом області по умовам праці.
Виключені періоди, відпустка без утримання: 01.01-30.04.1994, 02-14.01.1997, 05-31.01.1999, 15-22.02., 23-28.02.1999, 04-30.04.1999, 03.06.2005.
Відповідно до п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок № 442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Згідно з п. 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до п. 4.1 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 у справі № 460/5271/16-а.
Як видно з матеріалів справи, у трудовій книжці позивача наявні записи про найменування посад, які він займав на підприємстві, проте у встановленому порядку відсутні повні дані про умови праці на підприємствах позивача, які є визначальними при віднесені займаних ним посад до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та № 2.
Крім того, на підтвердження такого стажу позивач надано до суду довідку, уточнюючий особливий характер роботи, умови праці, які необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах від 05.11.2015р. № 01-23/451.
Як встановлено судом, у довідці від 05.11.2015р. № 01-23/451 зазначено, що посада позивача відноситься до посад віднесених до Списку №1. Також зазначено про проведення атестації робочих місць підприємством з 1995 року по 2007 рік.
Щодо твердження відповідача, що у випадку несвоєчасного проведення атестації робочих місць на підприємстві період після закінчення терміну проведення попередньої атестації до затвердження результатів наступної атестації до пільгового стажу роботи не зараховується, то суд не бере його до уваги, оскільки обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Підприємством проводилась атестація робочих місць не одноразово, а порушення строків її проведення (з запізненням на 1 рік) не може слугувати підставою для незарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача, оскільки проведення атестації робочих місць від нього не залежить.
Окрім того, проведення атестації робочих місць згідно наказів №33 від 25.01.1995р., №112 від 13.03.2001р., №79 від 07.03.2007р. узгоджено з Головним державним експертом області по умовам праці.
При цьому, судом встановлено, що позивач при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок призначеної пенсії із зарахуванням періодів роботи до пільгового стажу надав трудову книжку із оформленими належним чином записами про займані посади та зазначеними періодами виконуваної роботи, а також надав зазначену вище уточнюючу довідку підприємства, якою підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1, однак, йому протиправно було відмовлено у зарахуванні пільгового стажу через відсутність відомостей про атестацію робочих місць та відомостей про повний робочий день.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, у вигляді не зарахування для обчислення призначеної пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, її трудового стажу як трудового стажу за Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, у періоди роботи в Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті з 25.01.2000 року по 12.03.2001 року та в філії «Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський Титан» з 13.03.2006 року по 06.03.2007 року, суд зазначає наступне.
За загальним правилом, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень. Отже, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.
До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу саме позивача. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Відповідно до п.2 та 4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Враховуючи наведену норму, обставини наявності протиправності відмови в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати для обчислення призначеної пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, її трудовий стаж як трудовий стаж за Списком № 1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, у періоди її роботи в Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті з 25.01.2000 року по 12.03.2001 року та в філії «Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський Титан» з 13.03.2006 року по 06.03.2007 року і провести перерахунок та виплату призначеної пенсії з дня призначення їй такої пенсії.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 908,00 грн.
Отже, відповідно до положень ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
Позов задовольнити частково.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко