Справа № 200/15760/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 р. Справа№200/15760/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №66165732 від 21.10.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Військова частина НОМЕР_1 , про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №66165732 від 21.10.2021 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №200/2753/21-а він направив до Бахмутського ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) заяву про стягнення коштів разом з оригіналом виконавчого листа. Постановою від 22.07.2021 року відкрито виконавче провадження №66165732 про зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Постановою від 21.10.2021 року виконавче провадження №66165732 закінчене, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Позивач із закінченням виконавчого провадження не погодився, вказав, що 10 червня 2021 року військовою частиною НОМЕР_1 виплачено на його користь 9673,54 грн. грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій. Виплачена сума компенсації дорівнює виплаті за два роки або 28 діб, а отже відповідачем не виплачено грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2020 рік. На думку позивача, при звільненні військова частина НОМЕР_1 повинна була виплатити йому компенсацію за 42 доби (за 2018-2020 роки) невикористаної додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та статтею 162 Закону України «Про відпустки».

Проте, державним виконавцем не витребувано доказів виконання військовою частиною НОМЕР_1 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №200/2753/21-а щодо виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2020 рік та безпідставно закінчено виконавче провадження.

На підставі наведеного позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №66165732 від 21.10.2021 року Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Харків).

Ухвалою від 17 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку статті 287 КАС України, призначене судове засідання на 29 листопада 2021 року.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав

До судового засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відповідач направив до суду заяву про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року у справі №200/2753/21-а зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Рішення суду набрало законної сили 12 червня 2021 року.

На виконання вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист, на підставі якого постановою від 22.07.2021 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №66165732.

Позивачем стверджується, що на виконання рішення суду боржником здійснено виплату коштів у розмірі 9673,54 грн.

Постановою від 21.10.2021 року Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавче провадження ВП №66165732 закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.

Позивач не погодився із закінченням виконавчого провадження ВП №66165732, зазначивши, що сплачена йому сума 9673,54 грн. складає компенсацію додаткової відпустки за два роки служби, тоді як відповідно до судового рішення до виплати належить сума компенсація додаткової відпустки за три роки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими джерелами права.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства, в тому числі, віднесена обов`язковість судового рішення. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (стаття 2 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З урахуванням встановлених обставин справи та керуючись вищенаведеними нормами права, суд дійшов таких висновків.

Незгоду з постановою державного виконавця позивач мотивує правом на виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учасника бойових дій за три роки, посилаючись, що відповідач сплатив таку компенсацію лише за два роки.

Проте в мотивувальній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №200/2753/21-а судом встановлено таке:

«позивач ОСОБА_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 06.09.2017 по 25.02.2020, та переведений у військову частину НОМЕР_1 з 25.02.2020 по 26.07.2020.<…>

Позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 28.12.2018.

Отже, право на грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учасника бойових дій у позивача виникає 28 грудня 2018 року» <…>.

Враховуючи наведені обставини, встановлені судовим рішенням у справі №200/2753/21-а, яке набрало законної сили, при вирішенні цієї адміністративної справи суд зауважує, що з дня отримання статусу учасника бойових дій 28.12.2018 року до звільнення з військової служби 26.07.2020 року тривалість служби позивача складає менше 1 року 7 місяців.

Отже, доводи позивача про наявність права на отримання суми компенсації додаткової відпустки за три роки не ґрунтується на змісті постановленого на його користь рішення у справі №200/2753/21-а.

За змістом резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі №200/2753/21-а, в тому числі, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2018 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Вказане судове рішення не носить зобов`язального характеру, не містить зазначення грошової суми стягнення чи способу розрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки. Отже, за змістом судового рішення обов`язок розрахунку присудженої компенсації покладений на відповідача у справі №200/2753/21-а (боржника у виконавчому провадженні ВП №66165732).

За наведеними позивачем у цій справі доводами боржник - Військова частина НОМЕР_1 виконав рішення суду, проте, стягувач не погоджується з розрахунком такого виконання.

За таких обставин, вирішуючи цю адміністративну справу, суд зауважує, що згідно з вищенаведеними нормами Закону № 1404 до повноважень державного виконавця не відноситься самостійне тлумачення судового рішення, чи самостійне застосування при здійсненні контролю за виконанням судового рішення нормативного регулювання спірних відносин, викладеного в мотивувальній частині судового рішення, яке перебуває на виконанні.

З вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що оскаржена постанова державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП №66165732 відповідає приписам закону щодо прав та обов`язків державного виконавця.

Також суд вказує, що відповідно до статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Також статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Окрім того статтею 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до приписів статті 252 КАС України у разі, якщо, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення, або суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Також, відповідно до статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Отже, КАС України передбачена низка спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, проте вказані норми не передбачають самостійного тлумачення судового рішення державним виконавцем.

З наведених підстав заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки старший державний виконавець Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції діяв відповідно до приписів спеціального законодавства з урахуванням обставин виконання судового рішення, встановлених в ході виконавчого провадження.

Через звільнення позивача від судових витрат суд не здійснює їх розподіл

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 287, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. О.Сибірцева, 17, м. Бахмут, Донецька область, ), третя особа - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №66165732 від 21.10.2021 року - відмовити.

Рішення складено та підписано 10 грудня 2021 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.А. Чекменьов