Справа № 520/15225/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 р. Справа № 520/15225/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ЛЬвів) на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 (суддя Супрун Ю.О., повний текст складено 17.09.21) по справі № 520/15225/21

за позовом ОСОБА_1

до Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Управління Активами"

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - відповідач, Рівненський МВ ДВС), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Рівненського міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Павлюк Ольги Юріївни про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2019 року ВП № 60581441.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 відкрито провадження у даній справі, відповідно до положень статті 287 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського МВ ДВС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання протиправною та скасування постанови - закрито на підставі п.8 ч.1 ст. 238 КАС України.

13.09.2021 до канцелярії суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив суд вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4900 грн., які понесені ОСОБА_1 у зв`язку із зверненням до суду із поточною позовною заявою.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського МВ ДВС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання протиправною та скасування постанови.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського МВ ДВС на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 900 грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом першої інстанції винесено ухвалу без належного обґрунтування та без встановлення обставин справи, просив її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви позивача відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги відповідач зазначив, що дана справа є незначної складності, а предмет спору є досить розповсюдженим в судовій практиці.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

07.12.2021 ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою Рівненського МВ ДВС та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог положень ч. 2 ст. 268 КАС України.

Відповідач надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів , на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорено сторонами.

05.06.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро "Юрченко та партнери" укладено договір про надання правової допомоги №23.

Згідно п.п.4.1 вказаного договору, вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідну допомогу .

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3 днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвокатського бюро (п.п.4.2 договору).

Згідно копії квитанції №ПН2650943 від 09.09.2021, вартість оплати за надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 15.06.2021 №23 склав 4900 грн..

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт та розрахунків б/н від 10.09.2021, адвокат Юрченко В.В. надав ОСОБА_1 послуги відповідно до договору про надання правничої допомоги від 15.06.2021 №23, а клієнт оплатив надані послуги, а саме: складання (підготовка) позовної заяви на скасування постанови старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Павлюк Ольги Юріївни про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2019 ВП №60581441, витрачено 5 годин, вартість послуги - 4900 грн.

Бажаючи стягнути понесені витрати на правничу допомогу позивач звернувся до суду із відповідною заявою.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним складності правового супроводу справи, тому витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеним висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями ст. 139 КАС України передбачено стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI), до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником позивача надано копії наступних документів: копію договору про надання правничої допомоги від 15.06.2021 №23 (а.с. 124-128), копію акту прийому-передачі виконаних робіт та розрахунків б/н від 10.09.2021 (а.с. 129) , копію квитанції №ПН2650943 від 09.09.2021 (а.с. 130).

Як вбачається зі змісту акту прийому-передачі виконаних робіт та розрахунків б/н від 10.09.2021, адвокатом надано, а позивачем прийнято і сплачено у розмірі 4 900,00 грн наступні послуги:

- складання (підготовка) позовної заяви на скасування постанови старшого державного виконавця Рівненського міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Павлюк Ольги Юріївни (33028, м. Рівне, вул. Замкова, 22-А) про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2019 року ВП № 60581441.

Колегія суддів зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 23.01.2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

В межах даних правовідносин колегія суддів враховує, що позивач (його представник), надав пакет документів на підтвердження обсягу робіт виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат.

В той же час, як зазначав Верховний Суд в постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 9 ст. 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Аналіз зазначених процесуальних норм, дає підстави прийти до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та ціною позову, часом та обсягом, витраченим адвокатом на виконання наданих послуг, а розмір таких витрат має бути обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Оцінюючи заявлений адвокатом розмір витрат у цій справі, колегія судів враховує, що до матеріалів справи надано усі необхідні документи на підтвердження того, що написання позовної заяви вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи та тривалого часу адвоката, оскільки зміст акту прийому-передачі виконаних робіт та розрахунків б/н від 10.09.2021 містить кількість витраченого адвокатом часу на складання позовної заяви (5 годин).

Доводи апеляційної скарги, що дана справа не потребує дослідження великого обсягу матеріалів колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем подано усі необхідні документи для встановлення складності справи та обсягу виконаних робіт.

За таких обставин, колегія суддів, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи, дійшла висновку, що визначена адвокатом вартість наданих послуг в розмірі 4900,00 грн є співмірною із складністю справи та з обсягом виконаної адвокатом роботою (наданими послугами) та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, з урахуванням принципу співмірності та обґрунтованості, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача в розмірі 4 900,00 грн.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 колегія суддів не бере до уваги, оскільки розгляд вказаної справи відбувався за правилами Цивільного судочинства, в той час, як розгляд даної справи відбувається за правилами КАС України.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - залишити без задоволення

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року по справі № 520/15225/21 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 13.12.21.