Справа № 644/5701/21
Суддя: Шевченко С. В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/5701/21
Провадження № 2-а/644/75/21
РІШЕННЯ

іменем України

30 листопада 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря с/з Коломієць О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подав до суду вказаний вище адміністративний позов, у якому просив скасувати постанову серії ДП18 № 684173 від 21.01.2021 про накладення на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., а провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП - закрити.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що 21 січня 2021 патрульним поліцейським роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Ченським Д.Г. було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, а саме: керування автомобілем, який тимчасово ввезений на митну територію України, особою, яка не ввозила його на митну територію України.

Позивач не погоджується із зазначеною постановою, вважає її такою, що складена з порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка полягала у відсутності складеного протоколу про правопорушення, розгляді справи безпосередньо після виявлення правопорушення на місці, що унеможливило реалізацію права на захист, відтак постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Також позивач посилався на те, що оскаржувана постанова була винесена після підписання між ГО «АвтоЄвроСила» та міністром МВС меморандуму про не притягнення до відповідальності власників автомобілів на європейській реєстрації до прийняття закону про доступне розмитнення таких автомобілів.

Відповідач подав до суду відзив у якому заперечував проти позову, посилаючись на його безпідставність та зазначаючи про те, що при складанні оскаржуваної постанови патрульний діяв правомірно, а подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП були встановлені на підставі відповідних доказів: витягу з Інформаційного порталу Національної поліції України та відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами судом встановлено, що 21 січня 2021 патрульним поліцейським роти № 5 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, а саме: керування автомобілем, який тимчасово ввезений на митну територію України, особою, яка не ввозила цей автомобіль на митну територію України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, частина перша друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП зокрема визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) ( далі - Інструкція № 1395).

Пунктом 4 р.1 Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтею 126 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними доводи позивача стосовно неможливості розгляду адміністративного матеріалу на місці вчинення адміністративного правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Між тим, статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Як вказує позивач під час винесення постанови позивачу не були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не надано можливості скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові наявне посилання на те, що до неї додаються відеозаписи з бодікамери та реєстратора, проте, як вбачається з відзиву на позов, надати до суду копії відеозаписів з даних приладів є неможливим, через їх знищення у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відсутність відеозапису обставин виявлення правопорушення та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, позбавляє суд можливості надати оцінку доводам відповідача про правомірність прийнятого рішення про накладення адміністративного стягнення та дотримання процедури розгляду справи з забезпеченням особі, яка притягається до відповідальності, реалізувати її права, передбачені ст. 286 КУпАП, зокрема: надати пояснення, подати докази, скористуватися юридичною допомогою адвоката.

Як вказує позивач, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач не виконав вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не дотримався процедури розгляду справи та фактично не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Такі доводи позивача жодним чином не спростовані відповідачем.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16а зазначив, що ненадання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови.

Наведене свідчить, що під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Наявність підпису позивача в графі про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не може свідчити про те, що останньому належним чином було роз`яснено весь спектр його прав, зокрема можливість скористатися послугами адвоката.

Крім того, суд звертає увагу, що графа про роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, знаходиться наприкінці оскаржуваної постанови, відтак неможливо зробити висновок про те, коли такі права були роз`яснені, до складання постанови, чи вже після прийняття рішення про накладення адміністративного стягнення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного вище, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення про накладення на позивач адміністративного стягнення за ч. 8 ст.121 КУпАП.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 684173 від 21.01.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.В. Шевченко