Справа № 200/1691/19(2а/200/183/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 200/1691/19(2а/200/183/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Чабаненко С.В.,
суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року у справі №200/1691/19(2а/200/183/20) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальону № 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Коптіль Олени Євгенівни, інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Малікова Андрія Сергійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальону № 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Коптіль Олени Євгенівни, інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Малікова Андрія Сергійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії АР№821832 від 20.01.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 821832 від 20 січня 2019 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, УПП в Дніпропетровській області ДПП подало апеляційну скаргу, в якій скаржник просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 821832 від 20 січня 2019 інспектором 2 батальйону 1 роти УПП в Дніпропетровській області Коптіль О.Є. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 20.01.2019 року о 03 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Дніпро по пр. Богдана Хмельницького, керував автомобілем CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ та поліса страхування, чим порушив п.2.1 «а», «б», «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності доказів на підтвердження правомірності постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 821832 від 20 січня 2019 року.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч.1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 «а», «б», «ґ» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії («а»); реєстраційний документ на транспортний засіб («б») та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) («ґ»).

Згідно з статтєю 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статі 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України Про національну поліцію.

При цьому норма статті 31 Закону України Про національну поліцію є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Статтею 40 Закону України Про національну поліцію встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Виходячи зі змісту позову автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено, як повідомили працівники поліції, у зв`язку з порушенням п.11.2, п.1.5 ПДР України, проте постанова про притягнення позивача за адміністративне правопорушення свідчить, що позивач на вимогу працівників поліції не надав посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса страхування. Водночас, відеофіксація розгляду справи щодо адміністративного правопорушення не відбувалась, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення від 20 січня 2019 року № АР№821832 не містить відповідних записів у п.8.

Доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції не враховано наданий на підтвердження вчиненого порушення відеозапис на DVD диску, колегія суддів розцінює критично, з огляду на те, що приписами ч.3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Однак, оскільки оскаржувана постанова всупереч ст. 283 КУпАП не містить посилання на докази, якими підтверджено вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, тому відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. .2.1 «а», «б», «ґ» Правил дорожнього руху здійснено за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові АР № 821832 від 20 січня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. ст. 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2020 року у справі №200/1691/19(2а/200/183/20)- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко