Справа № 420/14546/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2021/000194/2 від 14.06.2021 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2021/00377 від 14.06.2021 року.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (67801, Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (, 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) сплачений судовий збір у розмірі 5023(п`ять тисяч двадцять три) гривні 19 копійок та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

03.12.2021 року за вх. № 68006/21 від представника позивача надійшла заява, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення по справі №420/14546/21 про стягнення з Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» витрати, сплачені за здійснення офіційного перекладу письмових доказів, викладених англійською мовою.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, зазначає наступне.

Частина перша статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання щодо однієї із позовних вимог, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 252 КАС України, розгляд заяви здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У п.3 ч.3 ст.132 КАС України вказано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Судом встановлено, що 10.11.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів, що підтверджують витрати на правову допомогу та витрати, що пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У позовній заяві представник просив стягнути з Одеської митниці Держмитслужби на корить ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» судові витрати в адміністративній справі №420/14546/21, які були понесені позивачем щодо офіційного перекладу офіційних документів по справі, однак, при ухваленні судового рішення від 22.11.2021 року це питання вирішено не було, що у розумінні приписів п.3 ч.1 ст.252 КАС України є підставою для ухвалення додаткового рішення у цій справі.

Відповідно до ч.5 ст.137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом приписів ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати пов`язані із розглядом справи підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Судом встановлено, що розмір понесених позивачем витрат в сумі 2044,00 грн. підтверджується належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами. Крім того, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаними перекладачем роботами, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих перекладачем послуг.

Позивачем на підтвердження витрат, пов`язаних із розглядом справи, надано рахунок-фактура № 9-1874 від 01.09.2021 року, платіжне доручення № 5 від 01.09.2021 року на суму 4503,00 грн, акт № 9-1874-2 здачі-прийняття робіт від 10.09.2021 року.

Суд звертає увагу, що спірним питанням у справі не є мова документів, які подавались позивачем митному органу під час митного оформлення.

З матеріалів справи вбачається, що переклад документів замовлений позивачем вже під час розгляду справи в суді та наданий суду з метою доведення своєї позиції, а понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2020 року по справі № 160/7049/19.

Натомість відповідачем не надано жодних заперечень проти зазначеного позивачем розміру витрат пов`язаних із розглядом справи та не наведено обґрунтування з наданням відповідних доказів на підтвердження доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби витрат позивача, що пов`язані із розглядом справи.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 143, 252 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №420/14546/21 задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» витрати пов`язані із розглядом справи у розмірі 2044,00 грн. (дві тисячі сорок чотири грн., 00 коп.).

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст.295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Бутенко