Справа № 420/1551/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1551/21

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Джабурія О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Федусика А.Г. у справі за апеляційними скаргами Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про скасування постанови, визнання протиправним та скасування припису, визнання незаконними та протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.01.2021 року №652- ДК/0001/По/0 8/01/-21 та закрити справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53 КУпАП стосовно ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати припис Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.01.2021 року №625-ДК/000Пр/01 /-21;

- визнати незаконними та протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, використання земельної ділянки площею 0,0857 га, кадастровий номер :28:005:0003, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.01.2021 року №652-ДК/0001/По/0 8/01/-21. Визнано протиправним та скасовано припис Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.01.2021 року №625-ДК/000Пр/01 /-21. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1816 грн. співмірно до задоволених позовних вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_1 надали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в цій частині; ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення адміністративного позову, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

08 грудня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Федусика А.Г., в якій заявник просить відвести суддю П`ятого апеляційного адміністративного суду Федусика А.Г. від розгляду адміністративної справи № 420/1551/21.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Федусика А.Г.

Провадження у справі за апеляційними скаргами Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року про скасування постанови, визнання протиправним та скасування припису, визнання незаконними та протиправними дій зупинено.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Федусика А.Г. не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.8 ст.40 КАС України визначено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Згідно до вимог ч.11 ст.40 КАС України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Заява про відвід судді Федусика А.Г. мотивована тим, що ОСОБА_2 знаходиться у шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_4 та виховує спільних дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що, на думку заявника, може свідчити про наявність у судді Федусика А.Г. очевидної зацікавленості у розгляді цієї адміністративної справи № 420/1551/21 на користь правопорушника ОСОБА_2 .

Так, підстави для відводу (самовідводу) суддів визначені статтею 36 КАС, а порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу - статтею 40 КАС.

Згідно з вимогами ч.3 ст.3 КАС, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийнятими суддями рішень.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді доповідача в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

За правилами ч.3 ст.39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Враховуючи наведені обставини справи та відсутність обґрунтувань ОСОБА_1 заяви про відвід судді Федусика А.Г., передбаченими КАС України, вважаю, що зазначені вище посилання заявника, не є доказом в неупередженості чи зацікавленості судді та не може бути підставою для відводу, а тому заява ОСОБА_1 про відвід судді Федусика А.Г. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.36, 37, 39, 40, 242, 311, 321, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід судді Федусика А.Г. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Джабурія О.В.