Справа № 580/1684/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 грудня 2021 року справа № 580/1684/21 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря Фесенка О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву

за ст.383 КАС України у межах судового контролю в адміністративній справі № 580/1684/21

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [представник позивача - не прибув]

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача не прибув]

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Арх-сервіс» (вул. Пушкіна, 67, кв. 202, м. Черкаси, 18000, ) [представник третьої особи не прибув]

про визнання протиправним і скасування рішення, постановив ухвалу.

06.12.2021 вх.48838/21 представник позивача - адвокат Руденко Ю.В., звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою у порядку статті 383 КАС України просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Черкаській області від 14.09.2021 №19 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Учасники справи в судове засідання після перерви не з`явилися, повідомлені про дату та час судового розгляду належним чином, представник позивача просила здійснити розгляд заяви без участі позивача і представника позивача. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У зв`язку із викладеними обставинами заяву розглянуто в письмовому провадженні, фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального пристрою не проводилося.

Заяву, зазначену у частині першій статті 383 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. Заявником не надано відомостей, доказів і пояснень про дотримання строків у контексті ст.383 КАС України, інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформації про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Черкаський окружний адміністративний суд у справі №580/1684/21 адміністративний позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02.02.2021 №51 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком №1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.01.2021 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. У мотивувальній частині позову зазначено: «надаючи оцінку твердженню щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 27.08.1991 до 30.03.2006 на Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно», що реорганізоване у ВАТ «Черкаське хімволокно» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком №1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058, суд зазначає, що у задоволенні належить відмовити», наведено відповідні мотиви, якими суд керувався.

Судовий контроль це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Верховний Суд у справі № 0940/2394/18 зазначив: у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд. Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта. Верховний Суд дійшов висновку, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду належить застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, що у свою чергу порушують законні права та інтереси позивача. Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача - можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача. Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Резолютивна частина рішення в адміністративній справі № 580/1684/21 не містить в собі зобов`язання відповідача здійснити призначення пенсії на пільгових умовах або зарахувати до стажу роботи позивача періоди, що давали б право на призначення пенсії на пільгових умовах. Судове рішення зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 . Здійснюючи повторний розгляд заяви, відповідач діє в межах власних повноважень, наданих йому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

За частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказана норма дає органам Пенсійного фонду повноваження здійснювати обчислення страхового стажу. Дане повноваження належить виключно відповідним органам та не може бути перейняте судом, оскільки це суперечить наявному правовому регулюванню. Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України.

Повторно розглянувши заяву про проведення перерахунку пенсії, з урахуванням висновків, зроблених судом в рішенні від 08.07.2021, відповідач вчинив дії, направлені на виконання рішення суду.

Під час повторного розгляду заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнані судом протиправними, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Відповідачем на виконання рішення суду повторно проведено розрахунок стажу ОСОБА_1 , чим виконано обов`язок, покладений на нього судовим рішенням. Відповідне судове рішення подане для примусового виконання до органів державної виконавчої служби, проте відомості про закінчення виконавчого провадження відсутні. Наявна у матеріалах заяви копія постанови державного виконавця є фрагментом документу, що не дозволяє суду самостійно встановити обставини щодо того, на якій стадії перебуває відповідне виконавче провадження. Позивач за результатами примусового виконання вказаного рішення не позбавлений права звернутися до суду зі скаргою на дії органів державної виконавчої служби.

Із доданих до заяви матеріалів вбачається факт звернення позивача до органу державної виконавчої служби для звернення судового рішення до примусового виконання, відтак суд дійшов висновку, що позивачем виконано належні заходи для виконання судового рішення.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлює певний порядок вчинення виконавчих дій та не надає державному виконавцю права вільного розсуду визначати «доцільно» чи «недоцільно» вживати їх взагалі, а тому він зобов`язаний вчиняти всіх необхідних заходів для повного та своєчасного виконання рішення суду відповідно до закону, а не крізь призму суб`єктивного сприйняття «доцільності» вирішувати питання: чи здійснювати виконання за виконавчим документом чи ні.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження (постанова від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17 К/9901/50946/18 ЄДРСР 79365485).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, регламентовано у ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що під час виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст.382 Кримінального кодексу України.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. З урахуванням відсутності доказів здійснення дій державним виконавцем, що спрямовані на виконання рішення суду, заява в порядку ст.383 КАС України визнається передчасною, а тому у її задоволенні варто відмовити.

З матеріалів, доданих до заяви, не вбачається, що органами примусового виконання рішення прийняте рішення про закінчення виконавчого провадження, що свідчить про передчасність звернення до суду за здійсненням заходів судового контролю відповідно до ст. 383 КАС України.

Стаття 383 КАС України не передбачає можливості скасувати рішення Головного управління ПФУ в Черкаській області від 14.09.2021 №19 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, позаяк в даній нормі щодо заяви відсутні повноваження для скасування іншого ніж у рішенні вирішеної справи попереднього індивідуального акта - рішення Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області від 02.02.2021 №51 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком №1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), тому щодо нового спірного рішення - вимога знаходиться поза межами процесуальних повноважень, визначених статтею 383 КАС України.

Суд дійшов висновку, що судове рішення від 08.07.2021 з урахуванням змісту резолютивної частини, відповідачем виконане, в результаті чого прийняте інше рішення № 19, що є іншим актом індивідуальної дії з урахуванням нових обставин і нового засідання комісії з визначення стажу, що враховано за висновками суду.

У такій ситуації належним способом захисту прав позивача, на користь якого постановлене судове рішення, є звернення в порядку адміністративного судочинства з позовом про визнання протиправним та скасування оскаржуваного в заяві, що розглядається, рішення, позаяк таке не було предметом судового розгляду і не може бути скасоване в порядку судового контролю відповідно до норм ст. 383 КАС України.

Враховуючи всі дані обставини сукупно, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про визнання протиправними рішення відповідача щодо виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України у справі № 580/1684/21.

Керуючись статтями 14, 248, 250, 256, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними рішень, вчинених на виконання рішення суду у справі № 580/1684/21 щодо скасування рішення Головного управління ПФУ в Черкаській області від 14.09.2021 №19 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах - відмовити.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи». Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА