Справа № 440/9146/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

13 грудня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/9146/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області/відповідач), в якому просила:

- визнати неправомірними дії ГУ ПФУ в Полтавській області в частині відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на час звільнення та виходу на пенсію на підставі постанови КМУ від 31.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії" чинної на момент призначення пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області повернути ОСОБА_1 на пенсію державного службовця; здійснити належний перерахунок, нарахування та виплату пенсії з 21.05.2016 на підставі довідки ГУ статистики у Полтавській області від 12.10.2016 №17-55/509 зі збереженням відсотку нарахування пенсії на момент призначення пенсії 90% заробітної плати відповідно до статтей 33, 35, 37 Закону №3723-ХІІ та постанови КМУ №865 від 31.05.2000, чинними на момент призначення пенсії, за останні 24 календарні місяці (за період з 01.01.2009 до 31.12.2010), включивши в суму заробітної плати всю суму інших виплат в розмірі 92974,03 грн; здійснити виплату заборгованості без зміни визначеного базового місяця індексації пенсії відповідно до постанови КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням коригування згідно з пунктом 2 Порядку №226/509, з урахуванням прийнятих на її користь судових рішень по справі №554/9609/16-а, які набрали законної сили (з урахуванням уточненого адміністративного позову /а.с. 36 - 45/).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 20.10.2006 їй призначено пенсію за віком. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 у справі № 554/9609/16-а зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 21.05.2016 року на підставі довідки Головного управління статистики у Полтавській області № 17-55/509 від 12.10.2016 року, врахувавши при цьому суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати та виплати, які здійснюються відповідно до постанови КМУ від 24.02.2003 №212, зі збереженням відсотку нарахування пенсії у розмірі 90 відсотків та здійснити відповідні виплати з урахуванням вже проведених виплат. Однак, пенсійним органом при виконанні даного рішення та обчислення розміру пенсії складові заробітної плати за 24 календарні місяці роботи, що передували виходу на пенсію, визначені шляхом ділення загальної суми зазначених виплат за 24 календарні місяці на 60, що не відповідає вимогам чинного на момент її виходу на пенсію законодавству.

У наданому до суду відзиві на позовну заяву /а.с. 66-67/ представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, зазначивши, що на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 № 554/9609/16-а управлінням проведено перерахунок пенсії позивача, однак, після такого перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 зменшився. На підставі звернення ОСОБА_1 від 09.07.2021 щодо невиконання рішення суду у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії, постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 по справі № 554/9609/16-а залишено без виконання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

23.09.2021 позивач надала документи на усунення недоліків позовної заяви, у тому числі, уточнену позовну заяву.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.10.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 87-89/.

За змістом частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.10.2006 призначено пенсію за віком, про що свідчить протокол № 2677 від 01.12.2006 /а.с. 69/, а з 13.11.2006 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно з розпорядженням пенсійного органу № 2677 від 04.12.2006 /а.с. 70/.

18.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати № 17-55/509 від 12.10.2016 року / а.с. 51/.

Листом Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №364/Б-17 від 26.10.2016 року повідомлено ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для перерахунку пенсії згідно з довідкою № 17-55/509 від 12.10.2016 року /а.с. 53/.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 у справі № 554/9609/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірними та протиправними дій Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням неврахованих раніше інших виплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та про зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії та виплати недоотриманої позивачем суми задоволено частково. Визнано протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.05.2016 року на підставі довідки Головного управління статистики у Полтавській області № 17-55/509 від 12.10.2016 року, врахувавши при цьому суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати та виплати, які здійснюються відповідно до постанови КМУ від 24.02.2003 року №212, зі збереженням відсотку нарахування пенсії у розмірі 90 відсотків та здійснити відповідні виплати з урахуванням вже проведених виплат. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за період з 31.12.2010 року по 20.05.2016 року - залишено без розгляду.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 у справі № 554/9609/16-а (посилання з Єдиного державного реєстру судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/66953880) постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 09 лютого 2017 року по справі № 554/9609/16-а скасовано. Прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірними та протиправними дій щодо перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням неврахованих раніше інших виплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та про зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії та виплати недоотриманої позивачем суми.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 554/9609/16-а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року скасовано, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 09 лютого 2017 року у справі № 554/9609/16-а залишено в силі.

Листом від 17.03.2021 № 1600-0217-8/21187 ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило позивача, що за результатами перерахунку розмір пенсії, розрахований відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 9025,74 грн, що більше пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу. У зв`язку з цим, на виконання пункту 8 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, з 1 березня 2021 року ОСОБА_1 переведено па пенсію відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за матеріалами пенсійної справи /а.с. 61/.

31.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області з проханням перевести на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", так як 17.03.2021 одержала повідомлення № 1600-0217-8/21187 про переведення з 01.03.2021 на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також просила повідомити, зокрема, коли буде здійснений перерахунок пенсії згідно з постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 /а.с. 54-56/.

Листом від 25.06.2021 № 6205-5153/Б-03/8-1600/21 ГУ ПФУ в Полтавській області на звернення позивача щодо виконання рішення суду та проведення перерахунку пенсії повідомило, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, на яку містяться посилання у постанові Октябрського районного суду м.Полтави від 09.02.2017 по справі №554/9609/16-а, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. Вищевказана урядова постанова від 31.05.2000 №865 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів від 14.09.2016 №622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб (застосовується з 1 травня 2016 року), якою також передбачено визначення середньомісячної суми виплат шляхом ділення на 60 місяців. Зауважено, що на виконання постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 09.02.2017 по справі №554/9609/16-а, залишеної в силі постановою Верховного Суду України від 13.05.2021, ОСОБА_1 проведено розрахунок пенсії за віком згідно Закону України Про державну службу з 21.05.2016 на підставі довідки Головного управління статистики у Полтавській області від 12.10.2016 №17-55/509 та з урахуванням вимог чинної урядової постанови від 14.09.2016 №622. У результаті розрахунку встановлено, що розмір спеціальної пенсії зменшується у порівнянні з раніше отримуваною пенсією /а.с. 57-58/.

Крім того, листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 24.06.2021 № 1600-0217-8/44348 ОСОБА_1 повідомлено, що на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 по справі №9554/9609/16-а, залишеної без змін постановою Верховного суду України від 13.05.2021, управлінням проведено перерахунок пенсії з 21.05.2016 на підставі довідки Головного управління статистики у Полтавській області від 12.10.2016 №17-55/509 у розмірі 90% від середньомісячного заробітку 7333,73 грн (208352,00 грн (загальна сума складових заробітної плати, з урахуванням інших виплат): 60 + 3861,20 грн (посадовий оклад, ранг, вислуга років)). У результаті проведеного перерахунку розмір пенсії з 21.05.2016 зменшується та становить 6882,86 грн, у тому числі 282,50 грн - підвищення за особливі заслуги перед Україною (до перерахунку - 8740,28 грн). З 01.03.2021 умовний розмір пенсії за віком згідно Закону України Про державну службу на виконання рішення суду - 7042,61 грн. Також, для вирішення питання виконання судового рішення рекомендовано звернутися до відділу обслуговування громадян № 14 /а.с. 59/.

09.07.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою, в якій просила не виконувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 по справі № 554/9609/16-а і залишити пенсію на рівні раніше перерахованої /а.с. 60/.

Однак, вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови в частині перерахунку пенсії на час звільнення та виходу на пенсію на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії", чинної на момент призначення пенсії, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Суд враховує, що згідно із положеннями статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особливості призначення пенсії за віком державних службовців передбачала стаття 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року (далі Закон № 3723-XII), яка в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, визначала, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

На час призначення пенсії позивачеві діяла постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. N 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», пункт 1 якої установлював, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" ( 3723-12 ), визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Постановою Кабінету Міністрів України N 112 від 25.03.2014 абзац перший пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. N 865 викладено у такій редакції: «Установити, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" ( 3723-12 ), визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 р. N 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» втратила чинність на підставі Постанови КМ N 622 від 14.09.2016.

Статтею 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з положеннями частин 2 3 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Водночас частиною 2 статті 42 Закону № 1058-IV встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з пунктом 8 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 (далі Порядок № 124), перерахунок пенсії особам, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначено відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України Про Кабінет Міністрів України, Про державну службу, Про Національний банк України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про судоустрій і статус суддів, Про судову експертизу, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379, проводиться для визначення частини розміру, обчисленої відповідно до Закону.

Якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України Про Кабінет Міністрів України, Про державну службу, Про Національний банк України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про судоустрій і статус суддів, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379, проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс-повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку України.

Особи, пенсію яким відповідно до абзацу другого цього пункту переведено на пенсію на умовах Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду України для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законодавчих актів, передбачених абзацом другим цього пункту, з установленням розміру пенсії/щомісячного довічного грошового утримання, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому надійшла відповідна заява.

Проаналізувавши зміст позовної заяви, відзиву ГУ ПФУ в Полтавській області, наявні у справі докази, норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що спір у цій справі виник з приводу дій ГУ ПФУ в Полтавській області в частині відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на час звільнення та виходу на пенсію на підставі постанови КМУ від 31.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії", чинної на момент призначення пенсії, які вчинені під час виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 у справі № 554/9609/16-а, відповідно до якої зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.05.2016 року на підставі довідки Головного управління статистики у Полтавській області № 17-55/509 від 12.10.2016 року, врахувавши при цьому суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати та виплати, які здійснюються відповідно до постанови КМУ від 24.02.2003 року №212, зі збереженням відсотку нарахування пенсії у розмірі 90 відсотків та здійснити відповідні виплати з урахуванням вже проведених виплат.

Суд наголошує на тому, що позивачем не оскаржуються дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо переведення її з пенсії державного службовця на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, яке здійснено в автоматичному порядку, натомість 09.07.2021 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою, в якій просила не виконувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 по справі № 554/9609/16-а і залишити пенсію на рівні раніше перерахованої /а.с. 60/. Також позивачем не оскаржуються інші дії відповідача, які не пов`язані із виконанням постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 у справі № 554/9609/16-а .

Таким чином, фактично позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Полтавській області стосуються виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 у справі № 554/9609/16-а, а позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області повернути ОСОБА_1 на пенсію державного службовця; здійснити належний перерахунок, нарахування та виплату пенсії з 21.05.2016 на підставі довідки ГУ статистики у Полтавській області від 12.10.2016 №17-55/509 зі збереженням відсотку нарахування пенсії на момент призначення пенсії 90% заробітної плати відповідно до статтей 33, 35, 37 Закону №3723-ХІІ та постанови КМУ №865 від 31.05.2000, чинними на момент призначення пенсії, за останні 24 календарні місяці (за період з 01.01.2009 до 31.12.2010), включивши в суму заробітної плати всю суму інших виплат в розмірі 92974,03 грн; здійснити виплату заборгованості без зміни визначеного базового місяця індексації пенсії відповідно до постанови КМУ від 17.07.2003 №1078, з урахуванням коригування згідно з пунктом 2 Порядку №226/509, з урахуванням прийнятих на її користь судових рішень по справі №554/9609/16-а, які набрали законної сили, є похідними від позовних вимог про визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Полтавській області, визначені позивачем як спосіб захисту порушених прав, та частково повторюють позовні вимоги, які були заявлені та задоволені судом в межах справи № 554/9609/16-а.

Суд зазначає, що за змістом статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд звертає увагу, що вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Такі висновки відповідають висновкам Верховного Суду, що містяться у постановах від 26.05.2020 у справі №522/5265/17, від 24.09.2020 у справі №640/15623/19.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом у цій справі з позовними вимогами про визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Полтавській області, позивач фактично оскаржує дії ГУ ПФУ в Полтавській області, що мали місце під час виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 у справі № 554/9609/16-а.

Водночас оскаржувані дії ГУ ПФУ в Полтавській області, прийняті на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 у справі № 554/9609/16-а можуть бути оскаржені, відповідно до статті 383 КАС України.

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення, прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 у справі № 554/9609/16-а, то вона може звернутись до суду в порядку КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

Крім того, суд враховує, що ГУ ПФУ в Полтавській області є правонаступником Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, яке мало статус відповідача у справі № 554/9609/16-а. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.08.2021 у справі № 554/9609/16-а замінено сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів в адміністративній справі № 554/9609/16-а, виданих 27.07.2021, з боржника Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Беручи до уваги те, що є така, що набрала законної сили постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 09.02.2017 у справі № 554/9609/16-а, з того самого фактичного предмету спору (щодо перерахунку та виплати пенсії з 21.05.2016 на підставі довідки від 12.10.2016 № 17-55/509), з тих же підстав та між тими самими сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 238, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.В. Довгопол