Справа № 440/10067/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/10067/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чеснокової А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безеги А.А.

представника позивача Олійник Л.М.

представника відповідача Бодака О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ФОРС" до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису № 08/02.2-21 від 17.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що висновки контролюючого органа про допущення позивачем вимог природоохоронного законодавства, сформульовані під час проведення перевірки, суперечать фактичним обставинам, є хибними та необ`єктивними, а відтак, складений на підставі таких висновків припис підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

29.09.2021 судом одержано відзив контролюючого органа на позов, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем грубо порушено вимоги законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Державної екологічної інспекції Центрального округу в судовому засіданні проти позову заперечував, наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Згідно наказу Державної екологічної інспекції Центрального округу № 06-27/418 від 28.05.2021, направлення 28.05.2021 № 06-28/405 року відповідачем проведено планову перевірку позивача щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів з 31.05.2021 по 11.06.2021.

За результатами заходу контролю сформовано Акт від 11.05.2021 № 06-28/405, у якому зафіксовано п`ять порушень вимог природоохоронного законодавства.

У подальшому з метою усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства, відповідачем сформовано Припис № 08/02.2-21 від 17.06.2021 року про усунення порушень природоохоронного законодавства.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо винесення спірного припису, звернувся до суду з цим позовом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України від "Про охорону навколишнього природного середовища" 25.06.1991 № 1264- XII (далі - Закон № 1264-XII).

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами (стаття 34 Закону № 1264-XII).

Відповідно до статті 35 Закону № 1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища. Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі. Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

Частиною першою статті 20-2 Закону № 1264-XII передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: - про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно із частиною першою статті 68 Закону № 1264-XII порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), визначено Законом № 877-V.

Частиною шостою статті 7 Закону № 877-V врегульовано, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

За приписами частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За змістом частини восьмої статті 7 Закону № 877-V припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до абзацу 3 статті 11 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.

Положеннями частини другої статті 12 Закону № 877-V передбачено, що невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що суть припису - це виключно обов`язкова письмова вимога щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства, відповідно до положень статі 40 Закону № 1264-XII до обов`язкових екологічних вимог відносять: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами.

Матеріалами справи підтверджено, що в пункті 1 спірного Припису зазначено: "Забезпечити виконання Висновку державної екологічної експертизи щодо до матеріалів "Оцінка впливу на навколишнє середовище (ОВНС) спецмайданчика для складування відходів виробництва 3-4 класу небезпеки на Деївській горі у правобережній частині м. Кременчука від 28.12.2016 № 16/12.09.2016-132, а саме проведення робіт зі складування відходів виробництва 3-4 класу небезпеки, привести у відповідність з розділом «Оцінка впливу на навколишнє середовище (ОВНС) спецмайданчика для складування відходів виробництва 3-4 класу небезпеки на Деївській горі у правобережній частині м. Кременчука (далі - Оцінка, яким передбачені комплексні заходи щодо забезпечення нормативного стану навколишнього природного середовища та його безпеки, зокрема ресурсозберігаючі, захисні, відновлювальні та охоронні заходи (відповідно до п.4.6. Оцінки та Технологічного регламенту (тимчасового) ТР 1-2016 безпечної експлуатації та обслуговування Спецмайданчика для складування відходів виробництва на Деївській горі м. Кременчука, затвердженого Директором ТОВ "ЕКО-ФОРС" Г.В. Єлісєєнком у 2016 році (далі Техрегламент), для запобігання процесів самозагорання, всі відходи розподілити на три групи з урахуванням хімічного складу, які при сумісному зберіганні або захороненні не можуть вступати у взаємодію та утворювати більш токсичні та небезпечні компоненти, здійснювати захоронення груп відходів виключно у визначених для цієї групи резервуарі-накопичувачі, не допускати захоронення на Спецмайданчику для складування відходів виробництва на Деївській горі м. Кременчука, захоронення відходів, яких не передбачено (заборонено) Оцінкою, забезпечити герметичність резервуарів-накопичувачів на рівні передбаченому Оцінкою і не допускати виливання фільтрату на рельєф, у зв`язку з досягненням проектних показників по наповненню резервуарів-накопичувачів, вжити заходів, передбачених Оцінкою у такому випадку, не допускати складування відходів на території законсервованого резервуара-накопичувача, не допускати потрапляння фільтрату разом зі зливовими водами у навколишнє середовище по рельєфу за межі майданчика, забезпечити укладення договору з ФО СПД ОСОБА_1 та вивезення фільтрату, що накопичується в резервуарах-накопичувачах, у зв`язку з винекненням аварійної ситуації (розливу фільтрату по території Спецмайданчику) вжити заходів передбачених Оцінкою при виникненні аварійних ситуацій і т.д. і т.п.)".

Судом встановлено, що зазначений пункт Припису ґрунтується на обставинах, викладених Відповідачем в пункті 1 Опису виявлених порушень в Акті перевірки № 06-28/405 від 11.05.2021. ДЕІ Центрального округу дійшла висновку, що декілька резервуарів-накопичувачів мають незадовільний стан, а саме відбулася розгерметизація деяких вертикальних швів через які відбувається протікання фільтрату на рельєф. Висновок щодо протікання резервуарів спростовується висновком судово-будівельного експерта ОСОБА_2 № 32-21 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження бетонних резервуарів та зливової каналізації, розташованих на "Деївській горі" в м. Кременчуці Полтавської області від 31.05.2021.

В акті перевірки зазначено: "Встановлено, що в резервуарі-накопичувачі призначеному для зберігання І групи відходів розміщено відходи, які не відносяться до І групи, а саме поліетиленова тара різна (пет. пляшки, каністри, бочки, мішки та пет. плівка), автомобільна гума, діжки металеві, тара скляна. Крім цього в зазначеній карті заскладовано відпрацьовані лампи люмінесцентні зіпсовані або відпрацьовані (відносяться до надзвичайно небезпечних відходів, код 7710.3.1.26), захоронення яких на Спецмайданчику для складування відходів виробництва на Деївській горі м. Кременчука заборонено".

На переконання суду відповідач шляхом поверхневого огляду не міг встановити клас відходів, а отже докази розміщення відходів різних класів у матеріалах справи відсутні.

Позивач зазначає, що умови зберігання відходів, зазначені в техрегламенті виконані (І група відходів-хімічні компоненти є стійкими у часі, при підвищенні температури не реагують з повітрям. Основними хімічними складовими групи є: - залізо, мідь; - сплави металів; - оксиди металів; - полімерні матеріали; - залишки полімерних плівок, покриттів; - депластифіковані, деструктивні полімери; - вироби та матеріали гумові зіпсовані або відпрацьовані (нересурсні).

Відповідачем не надано до суду доказів, у який спосіб та на підставі яких документів останній дійшов викладеного в п. 1 Опису виявлених порушень Акта перевірки № 06-28/405 від 11.05.2021 висновку та яким чином встановив наявність відходів І класу (люмінесцентних ламп).

Натомість позивач стверджує, що докази розміщення відходів 1 класу (люмінесцентних ламп) разом із іншими відходами відсутні.

Крім цього, відповідно до Паспорта місця видалення відходів № 110 від 04.05.2017, проектний обсяг видалення відходів становить орієнтовно - 16558,8 т., 20736 м3.

Відповідно до звіту 1 - відходи (річна), поданого ТОВ "ЕКО-ФОРС" за 2020 рік об`єми накопичених на підприємстві відходів становить 19849,974 тис.тон., отже резервуари-накопичувачі переповнені й не можуть використовуватися для захоронення відходів.

Так, ТОВ "ЕКО-ФОРС" надало дані, які базуються на первинному обліку відходів (1-ВТ) та первинних бухгалтерських документах, які повністю співпадають із даними, вказаними в паспорті МВВ № 110 від 04.05.2017 зі змінами, статистичній звітності (форма, №1-відходи) та податковій звітності.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, в ході проведення перевірки перевіряючим надавались: первинний облік відходів (1-ВТ), звіт форми №1-відходи за 2017, 2018, 2019 роки та паспорт МВВ № 110 від 04.05.2017 зі змінами.

Загальна місткість 6 резервуарів-накопичувачів складає 20700 м3. Станом на 01.01.2020 в резервуарах розміщено 18,32773 тис. т, або 16662 м3 відходів. Відповідно до паспорту МВВ № 110 від 04.05.2017, проектний обсяг видалення відходів становить 20736 м3, орієнтовано 16558,8 т. Проектна маса відходів розрахована орієнтовано, так як залежить від щільності відходів. Станом на 01.01.2020 кількість накопичених відходів становила 18,32773 тис. т, або 16662 м3 (дані занесені до паспорту МВВ). Станом на 01.01.2021 обсяг видалених відходів 20,137702 тис. т, або 18110 м3. Проектну потужність полігону не вичерпано. Після закінчення сезону випадання атмосферних опадів, які проходять кожного дня, та видалення фільтрату з резервуарів, можливе зменшення об`єму відходів у 2-3 рази шляхом ущільнення та пересипання відходів інертними матеріалами. ТОВ "ЕКО-ФОРС" в Довідці про наповненість резервуарів від 31.05.2021 надало дані, які базуються на первинному обліку відходів (1-ВТ) та первинних бухгалтерських документах, які повністю співпадають із даними, вказаними в паспорті МВВ №110 від 04.05.2017 зі змінами, статистичній звітності (форма, №1-відходи) та податковій звітності.

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що проектна потужність полігону не вичерпана.

Крім того, Позивач надає дані про кількість опадів за останні три роки в районі розташування резервуарів, як обґрунтування наповненості резервуарів.

Натомість відповідач не навів ані фактів, ані пояснень, які б свідчили про наявність розбіжностей у даних, наданих ТОВ "ЕКО-ФОРС" та реальною наповненістю резервуарів.

Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 342 від 07.07.2008 "Про затвердження типової форми первинної облікової документації № 1-ВТ "Облік відходів та пакувальник матеріалів і тари та Інструкції щодо її заповнення" юридичними особами всіх форм власності, у діяльності яких утворюються відходи та використовуються пакувальні матеріали й тара, здійснюється первинний облік за типовою формою 1-ВТ.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відходи" декларація про відходи - документ, який згідно з цим Законом подають суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких показник загального утворення відходів в межах від 50 до 1000.

Таким чином, для заповнення та подання декларації про відходи суб`єкт господарювання має вести первинний облік відходів за формою 1-ВТ і на підставі даних такого обліку формувати відповідну декларацію про відходи.

Дані із типової форми 1-ВТ використовувались Позивачем для подачі декларацій про відходи, копії яких були надані відповідачу і неточностей у них не виявлено.

Тобто, висновок ДЕІ Центрального округу відносно переповненості резервуарів-накопичувачів не ґрунтується на фактичних обставинах. Відповідач не навів ані фактів, ані пояснень, які б свідчили про розбіжність у даних, наданих ТОВ "ЕКО-ФОРС" та реальною наповненістю резервуарів.

Висновок щодо неналежного стану зливової каналізації спростовується висновком судово-будівельного експерта ОСОБА_2 № 32-21 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження бетонних резервуарів та зливової каналізації, розташованих на "Деївській горі" в м. Кременчуці Полтавської області від 31.05.2021.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач шляхом поверхневого огляду не міг встановити клас відходів, а отже докази розміщення відходів різних класів без упаковки відсутні.

У цьому пункті припису також зазначено про необхідність забезпечити укладення договору з ФО СПД ОСОБА_1 17.03.2021.

Судом встановлено, що між Позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 17, предметом якого є вивезення стічних каналізаційних вод (копія додається). Зазанчений договір відповідачем при проведенні перевірки не запитувався. Жодних доказів виникнення аварійної ситуації (розливу фільтрату на території спецмайданчику) також Відповідачем не надано.

В пункті 2 спірного Припису зазначено: "Отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на склад, розташованій по вул. Салганній, 1 в м. Кременчуці".

ТОВ "ЕКО-ФОРС" для зберігання небезпечних відходів використовує металевий ангар (складське приміщення), розташований по АДРЕСА_1 , який обладнано двома електричними витяжками. У складському приміщенні по вул. Салганній, 1 відсутні стаціонарні джерела забруднення атмосферного повітря, тому відсутня потреба у наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Згідно Закону України "Про охорону атмосферного повітря" джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Водночас, зазначене питання вже було предметом перевірки Державної екологічної інспекції Центрального округу, яка проводилася в період з 13.08.2020 по 26.08.2020 та за результатами якої складено акт перевірки № 06-28/201 та винесено припис від 02.09.2020 № 23/2/1-23 одним з пунктів якого була вимога перевіряючих осіб Державної екологічної інспекції Центрального округу отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на склад, розташованій по вул. Салганній, 1 в м. Кременчуці.

Цей припис від 02.09.2020 № 23/2/1-23 скасовано рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі № 440/5210/20 (набрало законної сили 11.02.2021) у тому числі й у частині вимоги відповідача отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на склад, розташованій по вул. Салганній, 1 в м. Кременчуці. У рішенні суду, зокрема, встановлено безпідставність вимог ДЕІ Центрального округу в частині необхідності отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на склад, розташованій по вул. Салганній, 1 в м. Кременчуці.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства не містить жодних даних щодо проведення інструментально-лабораторних вимірювань, що в свою чергу унеможливлює встановлення факту викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; визначити показники складу та властивості викидів.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності викидів речовин хімічного або біологічного походження, які можуть прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Перевіркою не встановлено, які саме речовини надходять в атмосферне повітря внаслідок роботи цих об`єктів, чи є такі речовини забруднюючими, в яких обсягах здійснюються викиди забруднюючих речовин, чи справляють такі речовини прямо або опосередковано негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Актом не визначено, чи виявлене обладнання є устаткуванням, для якого розроблені вказані нормативи.

Зокрема, Перелік передбачає таке устаткування як теплосилові установки, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВт. Розробка вказаних нормативів для устаткування є передумовою отримання дозволу на їх використання як джерел викидів забруднюючих речовин та, зокрема, критерієм визначення, чи потребує таке устаткування отримання дозволу взагалі. Відповідачем не доведено, яким чином електричні витяжки можуть бути джерелом утворення викидів та чи перебувають вони в користуванні Позивача взагалі.

Тобто, оскільки в ході перевірки інструментально-лабораторні вимірювання не здійснювались, проби не відбирались, технічна документація на обладнання не досліджувалась, відомості щодо віднесення обладнання до джерел, які потребується отримання дозволу відсутні, що із урахуванням недоведеності факту експлуатації обладнання та встановлення їх робочого стану, дає підстави для висновку про не встановлення, які саме викиди здійснює обладнання.

У силу основних термінів у галузі охорони атмосферного повітря, які визначено Законом України "Про охорону атмосферного повітря" та Інструкцією про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 № 7 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15.03.1995 за № 1/597: викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерело викиду (джерело забруднення атмосфери) - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить (поширюється) в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин; стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Викиди від стаціонарних джерел викиду можуть бути організованими через організоване стаціонарне джерело викиду або неорганізованими через неорганізоване стаціонарне джерело викиду забруднюючих речовин; організований викид - викид який надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, труби, аераційні ліхтарі та інші споруди; неорганізований викид - викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправлених потоків газопилової суміші від джерел забруднення не оснащених спеціальними спорудами для відведення газів газоходами, трубами та іншими спорудами».

Відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" забруднюючою речовиною визнається речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; викид - це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерелом викиду визнається об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Пунктом 1.14.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 7 від 10.02.1995 (далі - Інструкція) визначено, що стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Згідно з підпунктом 1.7 Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1780, цей Порядок визначає вимоги щодо розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря із стаціонарних джерел.

Перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

Згідно наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 16.08.2004 № 317 "Про затвердження Переліку типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел" відсутній такий об`єкт, як електрична витяжка.

Крім того, позивачем надано до перевірки довідку про те, що відходи на складі за адресою: вул. Салганній 1, м. Кременчук, відсутні.

Пункт 3 спірного Припису передбачає: "Отримати висновок та розробити звіт з оцінки впливу на довкілля для зберігання небезпечних відходів у металевому ангарі (складське приміщення), розташованій по вул. Салганній, 1 в м. Кременчуці, яке переобладнано та встановлено дві електричні витяжки без висновку державної екологічної експертизи або висновку з оцінки впливу на довкілля та розробки звіту з оцінки впливу на довкілля".

Діючим до 18.12.2017 Законом України "Про екологічну експертизу" передбачалось подання еколого-економічної оцінки впливу запланованої чи здійснюваної діяльності на стан навколишнього природного середовища, використання і відтворення природних ресурсів, оформленої у вигляді окремого тому (книги, розділу) щодо об`єкту державної екологічної експертизи, яка підлягає дослідженню та, зокрема з урахуванням якої, готувався відповідний висновок.

Разом із тим, з 18.12.2017 набрав чинності Закон України "Про оцінку впливу на довкілля" від 23.05.2017, яким замість проведення "державної екологічної експертизи" запроваджено здійснення "оцінки впливу на довкілля".

Позивачем отриманий висновок та звіт з оцінки впливу на довкілля на складське приміщення по вул. Салганній, 1 в м. Кременчуці, переобладнання даного об`єкта нерухомості після отримання даних документів не здійснювалось.

Згідно статті 3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планової діяльності, визначеними частинами 2 та 3 цієї статті. Така планова діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планової діяльності.

У пункті 4 спірного Припису передбачено: "Доопрацювати первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються на підприємстві".

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Отже, за своєю суттю припис - це обов`язкова письмова вимога щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства, що вноситься виключно у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення таких порушень.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права сформовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 826/28014/15.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що зі змісту пункту 3 припису неможливо встановити в чому саме полягає суть вчиненого позивачем правопорушення, та які дії останнього будуть достатніми для його усунення. Припис не містить конкретної вимоги щодо усунення порушень вимог екологічного законодавства, що суперечить принципу чіткого формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єкта владних повноважень.

При цьому, в акті перевірки зазначено, що при веденні первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються не обліковано ряд відходів.

Позивач не може погодитись з таким твердженням, оскільки пункт 3 Розділу "Оцінка впливу на навколишнє середовище" містить інформацію про відходи, які можуть утворитись під час експлуатації полігону, а саме: побутові відходи, масний пісок, спецодяг та взуття.

Позивач наполягав на тому, що до обов`язків підприємства не належить утворення цих відходів щороку та саме у такій кількості.

Відповідно до Закону України "Про відходи" показник загального утворення відходів (Пзув) - критерій обсягу утворення відходів, що розраховується за формулою Пзув = 5000 х М1 + 500 х М2 + 50 х М3 + 1 х М4, де М1, М2, М3, М4 - маса в тонах відходів 1, 2, 3 та 4 класів небезпеки відповідно, утворених за попередній рік.

Під час проведення перевірки позивачем надавався розрахунок Пзув на підставі утворених відходів.

Водночас, під час проведення перевірки відповідач не вимагав від підприємства надати розрахунок Пзув по відходам, які можуть теоретично утворитись під час експлуатації полігону згідно розділу ОВНС.

у пункті 5 спірного Припису зазначено: "ТОВ "ЕКО-ФОРС" не складено реєстрові карти об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів на підприємстві".

Відповідно до вимог пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.1998 № 1360 "Про затвердження Порядку ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів" реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів - це комплексна система збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об`єкти утворення, оброблення та утилізації відходів.

Пункт 10 зазначеного порядку передбачає, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації визначають перелік ОУВ та ООУВ, що підлягають реєстрації, та надсилають їх власникам повідомлення про необхідність складання реєстрових карт і строк їх реєстрації та про необхідність подання відповідних форм звітності. Перелік ОУВ та ООУВ, що підлягають включенню до реєстру, складається за критеріями, визначеними у пункті 5 цього Порядку, на підставі доведених власникам відходів лімітів на утворення та розміщення відходів.

Відповідно до пункту 11 Порядку, власники ОУВ та ООУВ, що підлягають включенню до реєстру, або за їх дорученням організації, що мають відповідну ліцензію, заповнюють реєстрові карти і подають їх за погодженням з територіальними органами Держсанепідслужби на затвердження Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, інформація про необхідність складання реєстрових карт ОУВ та ООУВ і строк їх реєстрації від ОДА на адресу позивача не надходила.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного рішення покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірності вчинених ним дій та винесення спірного припису, з урахуванням чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-78, 90, 139, 241-246, -

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ФОРС" (вул. В. Моссаковського, 6-А, м. Дніпро, 49000, ) до Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Центрального округу № 08/02.2-21 від 17 червня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ФОРС" (вул. В.Моссаковського, 6-А, м. Дніпро, 49000, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят ) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 грудня 2021 року.

СуддяА.О. Чеснокова