Справа № 340/4129/21
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 340/4129/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року, (суддя суду першої інстанції Сагун А.В.), прийняту в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницький, в адміністративній справі №340/4129/21за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 5000 грн.

Обґрунтовуючи вимоги представник позивача зазначив, що у 2021 р. після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020р. №3-р/2020 позивач набув право на допомогу до 5 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч. 5 ст. 12 Закону України Про ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, але відповідачем протиправно нараховано та виплачено грошову допомогу у меншому розмірі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що позивач зазнав моральних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідача. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини щодо доказування наявності моральної шкоди, порушення прав позивача особи вже само по собі тягне моральні страждання і виникнення моральної шкоди, тому не потрібно доводи факт страждань, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.09).

Відповідачем видана, ОСОБА_1 довідка від 26.05.2021 №164, зі змісту якої видно, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2021 року № 325 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" у квітні поточного року позивачем отримано щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1491,00 грн., згідно списків головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ( а.с.10).

Не погодившись з розміром виплаченої допомоги, позивач ініціював розгляд судом даного спору.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання здійснити виплати позивачеві до 5 травня у відповідному розмірі. При цьому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 грн..

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001 N 1 від 27.02.2009) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Заявляючи вимогу про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю

її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач зазначає, що його хвилювання та майнові страждання у зв`язку з неотриманням вчасно та в повному обсязі сум виплат до 5 травня, очікування коштів та судовий спір з позивачем сам по собі вказує на моральні страждання, а факт негативних наслідків для позивача не підлягають доказуванню.

Однак, такі доводи позивача суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що відшкодування моральної шкоди є видом цивільно-правової відповідальності. В свою чергу, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Отже, враховуючи, що відшкодування моральної (немайнової шкоди) є видом цивільно-правової відповідальності, спосіб застосування якої передбачає встановлення об`єктивних обставин щодо наявності шкоди, протиправності діяння її заподіювача, причинового зв`язку між діями (рішеннями, бездіяльністю) заподіювача та наслідками у вигляді немайнової шкоди. Вказане безумовно свідчить на користь неможливості звільнення від доказування обставин, що можуть свідчити про наявність підстав для застосування цивільно-правової відповідальності - відшкодування моральної шкоди.

Позивачем не надано до суду жодних доказів які б свідчили в чому полягають немайнові негативні наслідки, страждання (фізичні, душевні, психічні тощо), які зазнав позивач у зв`язку з невчасним та не в повному обсязі отриманням сум виплат до 5 травня. Позивачем не приведено і розрахунку та обґрунтування, що саме заявлена до відшкодування моральної шкоди сума відповідає понесеним втратам немайнового характеру, також позивачем не зазначено з чого саме він виходив визначаючи розмір понесеної шкоди.

Більше того, суд апеляційної інстанції враховує, що дійсно в даній справі має місце необґрунтована виплата позивачеві виплат до 5 травня в 2021 році у розмірі меншому ніж це передбачено чинним законодавством. Натомість суд зазначає, що виплату в меншому розмірі в квітні 2021 року, в липні 2021 року позивач звернувся до суду, в серпні 2021 року на користь позивача прийняте судове рішення про виплату йому допомоги до 5 травня в належному розмірі.

В свою чергу, в силу приписів статті 17-1 Закону № 3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, фактично позивачу було поновлено право на отримання виплат до 5 травня за 2021 рік у строк визначений Законом як строк протягом якого можуть бути проведені відповідні виплати.

Вказане безумовно свідчить на користь того, що сам факт затримання у виплаті не може однозначно свідчити про понесення позивачем втрат немайнового характеру як підстави для стягнення моральної шкоди.

Отже, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесення немайнових втрат, які мають бути відшкодовані відповідачем у заявлений в адміністративному позові спосіб, відтак не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги в цій частині, як це передбачено ст. 77 КАС України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000 грн..

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим,

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року в адміністративній справі №340/4129/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш

суддя А.В. Шлай