Справа № 380/14830/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року

справа №380/14830/21
провадження № П/380/15028/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2016 роки, з урахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2016 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачену суму;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку грошової допомоги на оздоровлення у 2016 році з урахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення у 2016 році з урахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачену суму.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 у справі №380/7629/20, виплатив компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2016 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Також зазначає. що згідно з довідкою про грошове забезпечення позивача, наданої відповідачем видно, що у липні 2016 оку було виплачено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 4623,25 гривень. Проте, при нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» а також компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2016 роки протиправно не враховував щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію грошового забезпечення. Такі протиправні дії відповідача призвели до того, що йому в не повному обсязі здійснювалося нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення, що передбачена вищезазначеним Законом, а тому він був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою судді від 13.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

02.11.2021 за вх. №79698 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що склад грошового забезпечення визначений пунктом другим статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до якого входить: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення. Вказав, що згідно п. 11 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, що затверджено наказом МВС України від 23.01.2015 №72 щомісячна додаткова грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Звернув увагу, що індексація грошового забезпечення має спеціальний статус з боку виплати держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, тобто повинні нараховуватися та сплачуватися протягом певного періоду, що унеможливлює її застосування при нарахуванні та виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації невикористаних днів додаткової відпустки, а також матеріальної допомоги на оздоровлення. З огляду на наведене просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 12.11.2021 витребувано у ОСОБА_1 докази з приводу розміру нарахованих і виплачених сум, докази (відомості) про нараховані виплачені суми в період проходження служби, наказ про прийняття на службу, довідку розрахунок при звільненні із служби, а також зобов`язано позивача обґрунтувати позовні вимоги з врахуванням підстав для нарахування і здійснення перерахунку. Витребувано у військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України матеріали особової справи ОСОБА_1 з інформацією за період проходження служби із врахуванням нарахованих виплачених сум.

Ухвалою суду від 12.11.2021 строк розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії продовжено на тридцять днів з метою подання позивачем витребуваних доказів.

19.11.2021 за вх. №85298 від позивача надійшло клопотання, в якому зазначив, що всі докази на підтвердження того, що індексація грошового забезпечення та щомісячна додаткова грошова винагорода повинні бути враховані при здійсненні нарахування компенсації невикористаних днів додаткової відпустки а також матеріальної допомоги на оздоровлення долучені до позовної заяви.

Інших заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

05.10.2016 згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України (по стройовій частині) №235 старшого солдата ОСОБА_1 призваного по мобілізації електрика-моториста 2-го відділення 4-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону (з охорони взводних опорних пунктів), 13.07.2015 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 05.10.2016.

Станом на момент звільнення відповідач не провів із позивачем розрахунків щодо виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої Законами України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а також індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2016.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення звернувся із позовною заявою до Львівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі №380/7629/20 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 по 2016 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 05.10.2016 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_4 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 по 2016 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 05.10.2016.

На виконання вказаного рішення суду, 19.01.2021 відповідачем перераховано на банківський рахунок грошові кошти в сумі 4170,32 гривень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №380/9710/20 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2016 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2016, з врахуванням січня 2008 року, як базового місяця, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем 22.07.2021 виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 22526,59 гривень, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача.

26.07.2021 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо здійснення перерахунку виплаченої грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а також грошової допомоги на оздоровлення із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.

Відповідач листом від 12.08.2021 №40/35/32-1356/71-46 повідомив позивача, що підстави для включення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення до розрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а також грошової допомоги на оздоровлення відсутні.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону України від 25.03.1992 р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20.12.1991 р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, спеціальним законом прямо передбачено правило безумовної індексації грошового забезпечення військовослужбовця, котре не поставлено у залежність від дії будь-яких факторів.

Відносини з приводу індексації оплати праці (грошового забезпечення) регламентовані приписами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та ст.18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

За приписами цих законів застосування процедури індексації призводить до збільшення розміру грошового платежу на користь громадянина.

Отже, сума грошової компенсації за невикористані календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій та допомоги на оздоровлення повинна обчислюватись з урахуванням індексації грошового забезпечення військовослужбовця.

Між тим, у спірних правовідносинах відповідачем цієї вимоги закону не дотримано, доказів правомірності вчиненого управлінського волевиявлення до суду не подано.

Продовжуючи вирішення спору, суд зауважує, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 10.05.2019р. у справі №820/5285/17 запроваджена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010р. №889 виплата у вигляді щомісячної додаткової грошової винагороди входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця у цілях призначення пенсії.

Крім цього, суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17, де суд зазначив, що зі змісту постанови № 889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер. Відтак щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Зважаючи на схожість правової природи відносин у сфері соціального захисту громадянина у формі пенсійного забезпечення та у сфері оплати праці громадянина (винагороди за виконану роботу (час проходження служби)), де показники структури та розмірів грошового забезпечення мають однакове призначення, окружний адміністративний суд вважає правовий висновок постанови Верховного Суду від 10.05.2019 у справі №820/5285/17 та від 10.11.2021 у справі №825/997/17 застосовним стосовно даного спору.

Як судом зазначалось вище, згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Як встановлено судом, позивачу щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалась у період з січня 2016 по жовтень 2016 року щомісячно.

Крім цього, суд звертає увагу, що позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2016.

Отже, щомісячні додаткові грошові винагороди та індексація грошового забезпечення мають враховуватися при нарахуванні грошової допомоги на оздоровлення позивача та грошової компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки позивач відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2016 роки, з урахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2016 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку грошової допомоги на оздоровлення у 2016 році з урахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення у 2016 році з урахуванням щомісячної додаткової винагороди та індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Судовий збір стягненню не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293,295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.