Справа № 465/5774/21
Суддя: Гладишева Х. В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

02.11.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Василюк В.Б.,

учасники справи:

позивач - не з`явився

відповідач - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

До Франківського районного суду м.Львова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

26.07.2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕОА №4531357 від 24.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. за те, що він 24.07.2021 року о 10.00 год. в с.Барвінок дорога М06 804км, рухався в межах населеного пункту з перевищенням обмеження швидкості на 54 км/год. (швидкість вимірювалася лазерним приладом ТС008374), чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП. Однак з постановою не погоджується та вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що постанову винесено одразу «на місці вчинення правопорушення», за таких умов його позбавлено можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП України, зокрема подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою. Зазначив, що працівником поліції йому не надано жодних доказів, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на технічний засіб, яким фіксувалося правопорушення. На підставі наведеного просить позов задовольнити, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити.

07.09.2021 року на адресу суду Департамент патрульної поліції Національної поліції України надіслало відзив на позов, в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, та такими що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 24.07.2021 року під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008374 за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район с.Барінок, 804км автодороги Київ-Чоп, М-06 було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «Кіа», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 104км/год в населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті на 54км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. В поданому відзиві наголосили, що всіх водіїв на їх вимогу ознайомлюють з документами , що підтверджують правомірність використання вимірювального приладу TruCam, а також фотознімками, які зроблені. При цьому інспектором було роз`яснено, що на фотозображенні чітко видно дату, час, марку, модель транспортного засобу символи номерного знаку, географічні координати. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи інспектором поліції. Щодо розгляду справи на місці вчинення правопорушення покликались на ст.258 КУпАП та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у відповідності до який працівник поліції правомірно виніс постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення. Також відповідач наголосив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008374 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2028 року №UA.TR/001 241/18 REV.0 та дійсний до 26.12.2018 року, а можливість використання виробу TruCam LTI 20/20 підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року №04/05/02/-3560, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Просять в позові відмовити.

01.11.2021 року позивач надіслав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій додатково пояснив, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч.2 ст.283 КУпАП, зокрема в такій не вірно зазначене його місце проживання/перебування, замість адреси: АДРЕСА_1 , зазначено адресу - АДРЕСА_2 . Крім цього, постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Також позивач пояснив, що 24.07.2021 року після здійснення патрульним поліцейським зупинки автомобіля, відібрав в нього з рук посвідчення водія разом із техпаспортом на транспортний засіб і повернувся приблизно через 10хв., наголосив що вмикає відеореєстратор з нагрудної камери та розпочинає відеофіксацію і почав оголошувати оскаржувану постанову. На запитання позивача чому розгляд справи про його нібито порушення відбувся за його відсутності та ненадання для ознайомлення жодних доказів про вчинення порушення, інспектор відповіді не надав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 29.07.2021 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 залишено без руху.

05.08.2021 року ОСОБА_1 подав через систему «електронний суд» заяву про усунення недоліків позовної заяви (долучено копії позовної зави з додатками та замінено відповідача на Департамент патрульної поліції).

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 11.08.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС у відкритому судовому засіданні на 25.08.2021 року.

25.08.2021 року в судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи.

Розгляд справи відкладено на 15.30 год. 27.09.2021 року.

07.09.2021 року відповідач направив на адресу суду відзив на позовну заяву.

27.09.2021 року розгляд справи відкладено на 08.10.2021 року.

08.10.2021 року розгляд справи відкладено на 18.10.2021 року.

18.10.2021 року розгляд справи відкладено на 02.11.2021 року.

01.11.2021 року на адресу суду позивачем направлено заяву про уточнення позовних вимог.

02.11.2021 року в судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи. При цьому в матеріалах справи наявне клопотання позивача ОСОБА_1 проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч. і 5 ст.250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24.07.2021 року капралом поліції УПП у Закарпатській області Кльоб І.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАО №4531357, згідно якої ОСОБА_1 24.07.2021 року о 10.00 год. в с.Барвінок дорога М06 804км, рухався в межах населеного пункту з перевищенням обмеження швидкості на 54 км/год. (швидкість вимірювалася лазерним приладом ТС008374), чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

07.09.2021 року на адресу суду Департаментом патрульної поліції Національної поліції України надіслало відзив, до якого долучено фото з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008374, копію сертифікату відповідності №UA.TR/001 22 054-20від 23.12.2020 року, копію сертифікату перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 №UA.TR/001 241/18 REV.0, копію експертного висновку від 24.12.2020 року №04/05/02/-3560, копію листа ДП «Укрметртестстандарт», знімки з екрану сервісу Google Maps.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 1.1, 1.9. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п.12.4 в Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 4 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину

Згідно з п.2,3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа винила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч.4 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно положень ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31.01.2018 року.

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Як встановлено із фотознімку зробленого із приладу ТruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008374), автомобіль під керуванням позивача здійснював рух із перевищенням встановленої швидкості руху.

Із долученого фото файлу, зробленого із зазначеного приладу, вбачається, що швидкість руху автомобіля становила 104 км/год., дистанція 254,5 м., дата 24.07.2021 року, час 09 год. 58 хв. 33 сек., М-06 804 км.

Також підтверджено, що прилад лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008374 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 року №UA.TR/001 241/18 REV.0 та дійсний до 26.12.2028 року.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані в установленому порядку до набрання чинності цим Законом, чинні протягом визначеного в них строку дії.

Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 006694 виданий 29 серпня 2012 року, тобто до набрання чинності вищевказаним Законом строком дії не обмежений (а.с. 28).

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до сертифікату відповідності, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 23 грудня 2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС001090, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року, долученого по матеріалів справи.

Також встановлено, що можливість використання виробу TruCam LTI 20/20 підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року №04/05/02/-3560, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Таким чином, обставин, які б виключали можливість застосування приладу ТruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008374) судом не встановлено.

Суд бере до уваги пояснення відповідача, які підтверджуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт» про те, що лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Суд вважає, що різниця між зафіксованою швидкістю і допустимою швидкістю руху в населеному пункті 104 км/год. і 50 км/год. = 54 км/год. значно перевищує допустимі норми відхилення передбачені технічними характеристиками пристрою TruCam, а тому суд не приймає до уваги з цих підстав, посилання позивача про недостовірність визначення швидкості визначної даним пристроєм.

Щодо покликань позивача, про порушення працівниками патрульної поліції України вимог процесуального закону, а саме в частині обов`язкового складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд вбачає за необхідне зазначити наступне.

На підставі ч. 1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Зі змісту ч.ч.2-5 ст.258 КУПАП вбачається, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд звертає увагу на те, що в даному випадку протокол про вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема передбачених ч.4 ст.122 КУпАП не складається, а виноситься постанова у відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП.

При цьому суд не бере до уваги покликання позивача про те, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічних засіб, яким здійснено фото та відеозапис, оскільки такі спростовуються змістом даної постанови.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.4 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції 1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно з п.1, 5 розділу IV Інструкції 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Суд звертає увагу, що при виявленні адміністративного правопорушення та притягненні особи до адміністративної відповідальності складання процесуального документа повинно відбуватись з дотриманням вимог порядку оформлення постанови, які передбачені нормами КУпАП та Законом України "Про Національну поліцію".

Зокрема, суд бере до уваги посилання позивача про те, що 24.07.2021 року після здійснення патрульним поліцейським зупинки автомобіля, відібрав у нього з рук посвідчення водія разом із техпаспортом на транспортний засіб і повернувся приблизно через 10хв, наголосив що вмикає відеореєстратор з нагрудної камери та розпочинає відеофіксацію та почав оголошувати оскаржувану постанову, без проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення та надання позивачу можливості надати пояснення.

В свою чергу, як встановлено з матеріалів справи відповідач не спростував обставин щодо недотримання посадовою особою відповідача роз`яснення особі, яка бере участь у розгляді справи, його прав і обов`язків, дотримання інших вимог Інструкції 1395 та ст. 268 КУпАП, що свідчить про протиправність прийнятої постанови. Також до суду не надано відеофіксації розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано доводи позивача в частині недотримання процедури розгляду справи, згідно з Інструкцією 1395 та КУпАП, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення .

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українисудових витрат у розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 242-246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд,-

ухвалив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАО №4531357 від 24.07.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя Х.В.Гладишева