Справа № 440/4009/21
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/4009/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Оніщенко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - Грущанський В.О.

представника відповідача Пономаренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Полтавської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради, яка полягає у відмові в призначенні та виплаті допомоги ОСОБА_1 на період працевлаштування, у відповідності з ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад";

- стягнути з Полтавської міської ради та Виконавчого комітету Полтавської міської ради солідарно на користь ОСОБА_1 виплату допомоги на період працевлаштування, у відповідності з ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", за період з 30.12.2020 року по 20.05.2021 року у сумі 81 291,50 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

21.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради (надалі - відповідач 1) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 26.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 440/4009/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 21.05.2021 заперечення представника Полтавської міської ради проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено. Розгляд адміністративної справи №440/4009/21 ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі 02.06.2021 року.

Протокольною ухвалою суду від 07.06.2021 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Виконавчий комітет Полтавської міської ради (надалі - відповідач 2, Виконком Полтавської міської ради).

Ухвалою від 11 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідач, Полтавська міська рада, протиправно відмовляється виплачувати йому середню заробітну плату після закінчення його повноважень Сем`янівського сільського голови.

Так, 15.11.2010 ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста з маркетингу тваринництва (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва Управління агропромислового розвитку Полтавської районної державної адміністрації, у зв`язку з переходом на виборну посаду. За наслідком проведення місцевих виборів 17.11.2010 рішенням 1 сесії 6 скликання Кротенківської сільської ради ОСОБА_1 обрано на посаду Кротенківського сільського голови /а.с. 14/.

На підставі рішення 10 сесії Кротенківської сільської ради 7-го скликання від 12.11.2015 ОСОБА_1 повторно обрано Кротенківським сільським головою.

На підставі рішення 5 сесії 7 скликання від 01.07.2016 Кротенківська сільська рада з 22.12.2017 перейменована на Сем`янівську сільську раду Полтавського району Полтавської області.

29.12.2020 повноваження ОСОБА_1 як Сем`янівського сільського голови припинено на підставі підпункту 1 пункту 61 розділу V "Прикінцеві положення та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" /а.с. 15/.

Позивач вказував, що законодавством гарантується право особи на надання після закінчення її повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади), у той же час таке право може бути реалізовано за умови наявності посади або іншої рівноцінної посади. При цьому можливість працевлаштування на попередню роботу, на якій він працював до обрання на виборну посаду - відсутня, що підтверджується листом Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області від 14.01.2021 №01-19/84.

З огляду на наведене, позивач вважав, що має право відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" на збереження середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді, однак Полтавська міська рада протиправно не виплачує йому цю середню заробітну плату.

Відповідач 1, Полтавська міська рада, як і відповідач 2, Виконавчий комітет Полтавської міської ради, проти задоволення позову заперечував.

Полтавська міська рада направила до суду відзив на позов, що надійшов до суду 12.05.2021 року.

14.07.2021 року позивач уточнив позовні вимоги /а.с.111/, де змінив бажану форму захисту порушеного права, замість зобов`язання нарахувати й виплатити середній заробіток, просив його стягнути.

04.08.2021 до суду надійшов відзив представника Полтавської міської ради на уточнену позовну заяву.

Відповідач стверджував, що Полтавською міською радою не були порушені права та інтереси ОСОБА_1 , оскільки останній при працевлаштуванні не перебував у жодних правовідносинах з Полтавською міською радою. Після ліквідації Сем`янівської сільської ради ОСОБА_1 звертався до Полтавської міської ради за виплатою середнього заробітку на час працевлаштування, однак не надав документів, які необхідні для розгляду питання про наявність підстав для здійснення вказаних виплат. Відповідач стверджував, що його вказівка у листі ОСОБА_1 на те, що ним не надано достатніх документів - не є відмовою у призначенні та виплаті допомоги на період працевлаштування, а є лише правомірною дією, направленою на законність прийняття рішення посадовою особою і/або органом місцевого самоврядування, оскільки без наданих документів неможливо прийняти рішення про законність та належність таких виплат.

Крім того, відповідач вказував, що довідкою Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 19.04.2021 року № 1650/297 підтверджено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований як безробітний - з 22.03.2021 року, а отже має право на отримання допомоги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Тому, застосування у даному випадку, виплати двох допомог одночасно (по безробіттю і як стверджує позивач - допомоги на період працевлаштування) неможливо.

Крім того, на момент звернень позивача до відповідача про виплату йому середньомісячної зарплати (29.12.2021, 10.02.2021. 11.03.2021) ОСОБА_1 не міг надати відомості про його непрацевлаштування або навпаки, працевлаштування, оскільки таку довідку отримав значно пізніше.

11.08.2021 надійшов відзив від представника ВК Полтавської МР, ідентичний за змістом відзиву представника Полтавської МР.

10.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 зазначав, що будь-яких виплат в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості він не отримував. Працевлаштування ОСОБА_1 відбулось з 20.05.2021.

У судовому засіданні 08.09.2021 позивач свої позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що до обрання сільським головою ОСОБА_1 працював на посаді головного спеціаліста з маркетингу тваринництва (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва Управління агропромислового розвитку Полтавської районної державної адміністрації.

15.11.2010 ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста з маркетингу тваринництва (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва, у зв`язку з переходом на виборну посаду.

17.11.2010 рішенням 1 сесії 6 скликання Кротенківської сільської ради ОСОБА_1 обрано на посаду сільського голови.

На підставі рішення 10 сесії Кротенківсткої сільської ради 7-го скликання від 12.11.2015 ОСОБА_1 повторно обрано Кротенківським сільським головою.

На підставі рішення 5 сесії 7 скликання від 01.07.2016 Кротенківська сільська рада з 22.12.2017 перейменована на Сем`янівську сільську раду Полтавського району Полтавської області.

29.12.2020 повноваження ОСОБА_1 як Сем`янівського сільського голови припинено на підставі підпункту 1 пункту 61 розділу V "Прикінцеві положення та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Листом Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області від 14.01.2021 №01-19/84 ОСОБА_1 повідомлено, що на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 29.07.2015 №74-к "Про внесення змін до структури Полтавської районної державної адміністрації" управління агропромислового розвитку райдержадміністрації знаходиться в стані ліквідації. Станом на 13.01.2020 посада головного спеціаліста з маркетингу тваринництва відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва управління агропромислового розвитку райдержадміністрації відсутня в штатному розписі працівників відділів, секторів Полтавської районної державної адміністрації /а.с. 119/.

Позивач заявами від 29.12.2020, 10.02.2021, 11.03.2021 звертався до Полтавської міської ради та просив вирішити питання щодо збереження за ним середньої заробітної плати на період його працевлаштування відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", у зв`язку з неможливістю працевлаштування за попереднім місцем роботи.

До вказаних заяв позивач додавав копію трудової книжки, копію довідки про відсутність вакансії на попередньому місці роботи.

Листом від 22.01.2021 року заступник начальника бюджетного фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомила ОСОБА_1 про відсутність можливості здійснювати бюджетні видатки без тимчасового розпису /а.с.20-21/.

Листом від 09.03.2021 року начальник управління обліку, звітності та матеріально-господарського забезпечення Департаменту забезпечення діяльності Виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомила ОСОБА_1 про те, що документи, отримані як підстава для виплат, оформлені неналежним чином. Враховуючи загальну судову практику, підстави для здійснення виплат відсутні. /а.с.23/

Листом від 19.03.2021 за вих №07-45/110 начальником управління обліку, звітності та матеріально-господарського забезпечення Департаменту забезпечення діяльності Виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомлено ОСОБА_1 про те, що надані документи не надають підстав для здійснення виплат, передбачених законодавством /а.с. 25/.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо невиплати йому середньої заробітної плати протягом шести місяців на період працевлаштування, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Згідно зі частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Відповідно до статті 118 Кодексу законів про працю України, працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Порядок обчислення середнього заробітку затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).

За змістом абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, крім наведених в абзаці 1, 2 зазначеного пункту, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно зі пунктом 8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Висновки щодо правозастосування

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавством гарантується право особи на надання, після закінчення її повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади).

У той же час, це право може бути реалізовано за умови наявності вакантної посади, або іншої рівноцінної посади.

Тобто, у разі коли колишній депутат місцевої ради, у даному випадку сільський голова, до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Викладене є сталою правовою позицією Верховного Суду, що викладена, наприклад, у постановах від 07.02.2019 у справі №507/1299/16-а, від 25.10.2019 у справі №345/3102/16-а, від 30.10.2019 у справі №293/1026/16-а, від 26.12.2019 у справі №570/3880/16-а.

Перед обранням на виборну посаду сільського голови ОСОБА_1 займав посаду головного спеціаліста з маркетингу тваринництва (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва Полтавської районної державної адміністрації.

Повноваження ОСОБА_1 на виборній посаді як Сем`янівського сільського голови припинено 29.12.2020 на підставі підпункту 1 пункту 61 розділу V "Прикінцеві положення та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Отже після вказаної дати на ОСОБА_1 поширювалися гарантії, встановлені статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»: або працевлаштування у попередній установі (організації, підприємстві), або отримання середнього заробітку, але на строк не більше 6 місяців.

Суд звертає увагу, що закон містить вичерпний перелік випадків, коли вказані гарантії не поширюються на особу, чиї повноваження на виборній посаді закінчені - якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону (абзац 2 частини 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»).

При цьому закон не містить ні вимог щодо переліку документів, які така особа мала б подавати до органу, де вона займала виборну посаду; ні взагалі вимог до особи, щоб вона зверталася до цього органу зі заявами. Закон не конкретизує, яким чином має відбуватися призначення виплата середнього заробітку як гарантії, передбаченої законом.

Але формулювання норми у законі (стаття 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад») викладене таким чином, що призводить до висновку про те, що виплата середнього заробітку особі, яка займала виборну посаду, є безумовним обов`язком органу, де була займана ця виборна посада. Для здійснення призначення і виплати середнього заробітку достатньо отримання достовірних даних щодо неможливості реалізації особою гарантії, передбаченої абзацом 1 частини 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Отже в обставинах даної справи ОСОБА_1 звернувся до Полтавської міської ради щодо виплати йому середнього заробітку за виборною посадою.

На думку суду, у Полтавської міської ради, як у правонаступника Сем`янівської сільської ради, підстави для призначення й виплати ОСОБА_1 середнього заробітку виникають з моменту, коли Полтавською міською радою отримані відомості щодо неможливості працевлаштування ОСОБА_1 на попередній роботі.

У судовому засіданні представник відповідача стверджувала, що на момент звернення до Полтавської міської ради із заявою про виплату середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування від відповідно до статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", ОСОБА_1 із заявою про його працевлаштування на попередньому місці роботи чи надання йому роботи на рівнозначній посаді до Полтавської районної державної адміністрації не звертався. Таким чином відомостей про відмову у працевлаштуванні ОСОБА_1 на попередньому місці роботи у Полтавської міської ради не було.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" збереження й виплата з місцевого бюджету середньої заробітної плати, яку особа одержувала на виборній посаді у раді, передбачене як безумовна гарантія, що не залежить від волі депутатів відповідної ради.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Закон встановлює прямий обов`язок відповідної ради виплатити такій особі середній заробіток за період не більше шести місяців за певних умов і голосування депутатів на сесії проти цього або неприйняття такого рішення більшістю голосів прямо порушує вказану норму закону. Депутати місцевої ради не вправі приймати рішення: виконувати чи не виконувати пряму вимогу закону.

Суд під час розгляду справи встановив, що ОСОБА_1 зі заявою про виплату середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування від відповідно до статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" звертався щонайменше три рази звертався до Полтавської міської ради (29.12.2020, 10.02.2021, 11.03.2021) та до заяви додавав довідку з попереднього місця роботи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звертався зі заявою від 05.01.2021 (вхід №01-19/26 від 05.01.2021) до Полтавської районної державної адміністрації з проханням надати довідку щодо відсутності посади головного спеціаліста з маркетингу (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва /а.с. 120/.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до Полтавської районної державної адміністрації зі заявою від 25.03.2021 (вхід №01-21/1344 від 26.03.2021), в якій просив надати довідку щодо надання попередньої роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівнозначної роботи (посади) в цій установі /а.с. 118/.

Листом від 30.03.2021 за вих № 01-21/900 Полтавська районна державна адміністрація повідомила ОСОБА_1 про те, що станом на 26.03.2021 посада головного спеціаліста з маркетингу (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва управління агропромислового розвитку райдержадміністрації не передбачена в штатному розписі працівників відділів, секторів Полтавської РДА. Можливість працевлаштувати ОСОБА_1 на іншу рівноцінну посаду в Полтавській РДА або на іншому підприємстві, установі відсутня /а.с. 192/.

А тому суд вважає доведеним факт неможливості працевлаштування позивача на посаду, яку він займав до обрання на виборну посаду.

Таким чином, у випадку, визначеному законом (доведення факту неможливості працевлаштування позивача на посаду, яку він займав до обрання на виборну посаду), у Полтавської міської ради виникає обов`язок щодо збереження за ОСОБА_1 середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

А тому посилання представника відповідача на той факт, що позивачем не дотримано всіх вимог, встановлених нормами чинного законодавства, у тому числі не надано документів, які необхідні для розгляду питання про наявність підстав для здійснення середнього заробітку на період працевлаштування, суд вважає безпідставними. Суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено заявного принципу звернення особи, яка перебувала на виборній посаді з проханням про збереження за депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Крім того, жодним нормативно-правовим актом не заборонено такій особі звернутися із усною заявою про працевлаштування на рівнозначній посаді. Як пояснив ОСОБА_1 , крім письмових заяв від 05.01.2021, 25.03.2021, які він подавав до Полтавської РДА, він також звертався до Полтавської РДА із усними проханнями щодо надання роботи на попередній посаді чи роботи на рівнозначній посаді.

А тому матеріалами справи в повній мірі підтверджено належне ОСОБА_1 право на отримання гарантій, передбачених частиною другою статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", а саме право на встановлену законом компенсацію - отримання середньої заробітної плати, яку він одержував раніше на виборній посаді у Сем`янівській сільській раді, на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Доводи відповідача 1 про те, що ОСОБА_1 на постійній основі напередодні обрання на виборну посаду сільського голови у 2015 не працював, тому немає правових підстав на вимогу про працевлаштування, з огляду на те, що попереднім місцем роботи позивача була аналогічна виборна посада сільського голови, суд взагалі вважає необґрунтованими. Це твердження спростовується наявними у матеріалах адміністративної справи доказами, а саме записом за номером 22 у трудовій книжці ОСОБА_1 про роботу в управлінні агропромислового розвитку Полтавської районної державної адміністрації на посаді головного спеціаліста з маркетингу тваринництва (головного зоотехніка) відділу організації виробництва та маркетингу продукції рослинництва і тваринництва /а.с. 13/.

Посилання представника відповідача на той факт, що ОСОБА_1 до обрання на виборну посаду перебував на тимчасовій посаді та на постійній основі не працював, тому і не мав права вимагати його працевлаштування на попередньому місці роботи суд вважає неприйнятним, адже Закон України "Про статус депутатів місцевих рад" не ставить факт такого працевлаштування в залежність від характеру обійманої посади тимчасово чи на постійній основі.

Щодо тверджень відповідача про те, що ОСОБА_1 не може отримувати дві виплати одночасно (по безробіттю та допомоги на період працевлаштування) суд зазначає таке.

Сам позивач не заперечує свого перебування на обліку у Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості з 22.03.2021.

Позивачем в ході розгляду справи зазначено, що він вчиняв всі залежні від нього дії для працевлаштування після звільнення з посади сільського голови Сем`янівської сільської ради, а тому і став на облік як безробітний до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру.

Довідкою Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру від 14.06.2021 №1650/419 /а.с. 121/ підтверджено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як безробітний в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості з 22.03.2021 по 19.05.2021 та йому призначено виплату допомоги по безробіттю 22.03.2021 згідно з частиною 1 статті 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Однак виплату допомоги по безробіттю відкладено у зв`язку з наданням компенсаційних виплат при звільненні з 22.03.2021 по 29.06.2021 згідно ч.4 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Наведене підтверджено також довідкою Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру про суми нарахувань допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , в якій зазначено, що за період з березня по травень 2021 сума нарахувань становила 0,00 грн /а.с. 155/.

А тому суд вважає необґрунтованими вказані доводи відповідача щодо виплати ОСОБА_1 одночасно двох допомог.

Крім того, суд вже вказував, що абзац 2 частини 2 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачає вичерпний перелік випадків, коли середній заробіток не виплачується - якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону.

Суд констатує за наслідками розгляду цієї справи, що у обставинах спору, який розглядається, у позивача ОСОБА_1 настали всі умови, з якими пов`язана виплата компенсації середньої заробітної плати, а отже у Полтавської міської ради настав безумовний обов`язок її сплатити за рахунок місцевого бюджету.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач, Полтавська міська рада, допустила протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу середньої заробітної плати, яку він одержував раніше на виборній посаді сільського голови, на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Суд звертає увагу, що саме на Полтавську міську раду покладено обов`язок щодо вирішення питання про нарахування та виплату особі середньої заробітної плати, яку він одержував раніше на виборній посаді, на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

За наведених обставин, обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради, як органу, що зобов`язаний вирішувати питання щодо нарахування та виплати середньої заробітної плати на час працевлаштування, особі, що обіймала виборну посаду, щодо невиплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати за шість місяців з дня закінчення його повноважень на посаді голови Сем`янівської сільської ради на період працевлаштування відповідно до частини другої статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 №93-ІV.

Належним засобом захисту порушеного права позивача в цих обставинах є зобов`язання Полтавської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за шість місяців з дня закінчення його повноважень на посаді голови Сем`янівської сільської ради.

При цьому суд вважає такою, що не підлягає застосуванню, форму захисту права, обрану позивачем в уточненій позовній заяві. В цій заяві ОСОБА_1 просив середній заробіток стягнути на його користь. Але, на думку суду, неможливо стягнути допомогу у вигляді середнього заробітку, щодо якої уповноваженим суб`єктом, Полтавською міською радою, ще не прийнято рішення про нарахування й виплату.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити, змінивши форму захисту порушеного права.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджено квитанцією від 20.04.2021 №0.0..1.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державних та місцевих бюджетів або боржників, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Частиною першою статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно, зокрема, за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Полтавська міська рада не є розпорядником бюджетних коштів місцевого самоврядування. Натомість таким розпорядником являється Виконавчий комітет Полтавської міської ради.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань саме з Виконавчого комітету Полтавської міської ради, як розпорядника бюджетних коштів.

За змістом пункту 3 частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.

У цій справі представник позивача просив відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу у загальному розмірі 4500,00 грн.

На підтвердження розміру витрат представником позивача надані: ордер на надання правової допомоги №1/4009 від 10.06.2021; ордер серії ПТ №172619 на надання правової допомоги; додаток №1 до договору - узгодження погодинної вартості роботи адвоката; додаток №2 до договору - попередній розрахунок вартості послуг на правову допомогу; акт прийому-передачі від 06.07.2021; квитанція до прибуткового касового ордера №06/07-06 від 06.07.2021.

Згідно пункту 4.3 договору про надання правової допомоги від 10.06.2021 №1/4009, погодинна ставка адвоката узгоджена між сторонами та становить 1500,00 грн за одну годину роботи адвоката.

Згідно акту прийому-передачі від 06.07.2021 відповідно до договору про надання правової допомоги від 10.06.2021 №1/4009 адвокат виконав, а клієнт прийняв наступні послуги: аналіз та вивчення документів, підготовка, написання заяв по суті та письмових пояснень по цій справі: витрати часу - 180 хвилин, з розрахунку 1500,00 грн за одну годину - сума за час роботи становить: 180/60*1500,00 грн = 4500,00 грн.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, суд враховує таке.

Предметом спору у цій справі є невиплата Полтавською міською радою позивачу середньої заробітної плати, яку він отримував на виборній посаді, але не більше 6 місяців.

Суд зазначає, що з огляду на предмет спору дана справа розглядалася за правилами загального позовного провадження, сторонами були подані декілька заяв по суті, аналізувалася значна кількість аргументів, відбулися декілька судових засідань. Тому суд вважає, що визначена позивачем та адвокатом вартість послуг є співмірною складності справи та підтверджена належними доказами.

Відповідачем не спростовано, що відповідні витрати не пов`язані з розглядом справи, є завищеними, тощо; клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не подано.

За таких обставин, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 ) до Полтавської міської ради (вул. Соборності 36 м. Полтава ), Виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Соборності 36 м. Полтава ) - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо непризначення та невиплати ОСОБА_1 допомоги на період працевлаштування у відповідності зі статтею 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Зобов`язати Полтавську міську раду призначити та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді, у відповідності до частини 2 статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Полтавської міської ради судові витрати: витрати на сплату судового збору у сумі 908,00 грн та витрати на правову допомогу у сумі 4 500, 00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 вересня 2021 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков