Справа № 200/13346/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 р. Справа№200/13346/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (б. Горбатова, 57, м. Бахмут, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, які пов`язані з виплатою щорічної грошової допомоги до 05 травня 2021 р. у розмірі меншим ніж це установлено ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту».

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради здійснити перерахунок, нарахування і виплату 8 992,00 грн., щорічної разової грошової допомоги за 2021 р. відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону' України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» № 3551, у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням раніше виплаченої суми.

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області (вул. Перемоги, 53 місто Бахмут, ) па користь ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги за 2021 р. відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» № 3551, у розмірі 8 992 ,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером, інвалідом війни 3 групи, що підтверджую посвідченням серії НОМЕР_2 , яке видане Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області від 29 жовтня 2013 року.

Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " № 3551 в редакції від 22.10.1993. р. (надалі Закон № 3551) Позивач має право на щорічну (до 5 травня поточного року) разову грошову допомогу у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

З цього приводу двічі висловлював свою правову позицію Конституційний Суд України і рішеннями по справам № 6 - рп/ 2007 р. від 09.07.2007р.; №10 -рп/ 2008р. від 22.05.2008 р. зазначені зміни визнав такими, що не відповідають Конституції України, (є не Конституційними) з мотивів невідповідності їх ст.ст.1, 3, ч. 2 ст. 6,ч. 2 ст. 19, ст.ст 21, 22,п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України та встановив, що відповідно до ч. 3 ст. 22, ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально - економічні права не можуть бути обмежені, зупинені, скасовані.

Така правова позиція Конституційного Суду України була викладена в п. 5. З рішення Конституційного Суду України № 5 рп -2002 р. від 20.03.2002 р.

Рішенням Конституційного Суду № 3-р/2020р. від 27.02.2020 p. окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення Бюджетною кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов, за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що виплата допомоги до 5 травня у 2021 році проводилася згідно з діючим Законом України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2021 року №112, змін до яких в частині розміру щорічної разової грошової допомоги не було внесено.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_3 .

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивачу було виплачено разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік для учасників бойових дій у розмірі 3391,00 грн.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон №3551).

Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " № 3551 в редакції від 22.10.1993. р. (надалі Закон № 3551) Позивач має право на щорічну (до 5 травня поточного року) разову грошову допомогу у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI від 28.12.2007.

Законом України від 28.12.2014 №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: №147 від 31.03.2015, №141 від 02.03.2016, №233 від 05.04.2017, №170 від 14.03.2018, №237 від 20.03.2019, №112 від 19.02.2020, №325 від 08.04.2021 якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір державних соціальних гарантій на 2021 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Згідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 325 від 08.04.2021 р. «Деякі питання виплати разової грошової допомоги , передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (надалі Постанова № 325) щорічна разова грошова допомога до 5 травня інвалідам війни 3 групи становить 3 391, 00 гри.

Відповідач виплатив позивачу разову грошову допомогу до 5 травня в 2021 році відповідно до Постанови № 325 у сумі 3 391,00 гри.

Позивач отримав грошову допомогу саме у зазначеному розмірі, що не спростовується ним.

Відповідно, до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремі положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №45, ст.425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що визнане неконституційним положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №45, ст.425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За положеннями ст.152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 27.02.2020 застосовуються положення ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону 25.12.1998 №367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій та прирівняним к ним особам виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до ст.28 ч.1 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" №1082-IX від 15.12.2020 встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2021 року - 1769 грн.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році становить 12383,00 грн (1769,00 грн х 7).

Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено в частині суми 3391,00грн., суд дійшов висновку про порушення ним прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.

На підставі викладених обставин суд приходить до висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в розмірі семи мінімальних пенсій за віком; стягнення з відповідача 8992,00 грн. недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради здійснити перерахунок, нарахування і виплату 8 992,00 грн., щорічної разової грошової допомоги за 2021 р. відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону' України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» № 3551, у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд зазначає, що зазначена вимога позивача є тотожною з вимогою щодо стягнення певної суми, а отже належним способом захисту прав позивача є саме стягнення з з Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області (вул. Перемоги, 53 місто Бахмут, ) па користь ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги за 2021 р. відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» № 3551, у розмірі 8 992 ,00 гривень.

Враховуючи зазначене, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

При вирішенні даного спору, суд враховував правові висновки Верховного Суду, які викладені в рішенні від 29.09.2020 за результатами розгляду зразкової справи у справі №440/2722/20 (№Пз/9901/14/20), яке набрало законної сили 13.01.2021.

Положеннями частини 3 статті 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір у даній справі стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (б. Горбатова, 57, м. Бахмут, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, які пов`язані з виплатою щорічної грошової допомоги до 05 травня 2021 р. у розмірі меншим ніж це установлено ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту».

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області (вул. Перемоги, 53 місто Бахмут, ) па користь ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 р. відповідно до ч. 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» у розмірі 8 992,00 гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка