Справа № 640/14630/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м. Київ № 640/14630/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» до Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» (далі - позивач) з позовом до Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати противною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.04.2021 ВП № 49971845, якою постановлено стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.;

- визнати противною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2021 ВП № 65349361, якою постановлено стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» суму виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач покликається на протиправність постанови про стягнення виконавчого збору від 30.04.2021 у ВП № 49971845, з огляду на те, що державним виконавцем не вживались заходи щодо примусового виконання виконавчого документа та рішення суду було виконано добровільно, тому у державного виконавця не було підстав для прийняття постанови про стягнення виконавчого збору. Одночасно зазначає, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам до виконавчого документа, позаяк у ній зазначено номер виконавчого листа №761/896/15-ц, який не має жодного відношення до позивача. Оскільки постанова про стягнення виконавчого збору від 30.04.2021 у ВП № 49971845 винесена незаконно, то як наслідок, виконавче провадження по її виконанню, відкрите 07.05.2021 постановою про відкриття виконавчого провадження №65349361, є незаконним та постанова про відкриття виконавчого провадження належить скасуванню. Крім того, позивач вказує на порушення порядку винесення оскаржуваних постанов, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження всупереч ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» прийнята через 7 днів з дня винесення постанови про стягнення виконавчого збору та зазначає, що останні не були направленні позивачу не пізніше наступного дня після їх винесення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021 відкрито провадження у справі № 640/14630/21 та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Відповідач правом надати відзив на позовну заяву не скористався, надав суду копії матеріалів виконавчих проваджень № 49971845 та № 65349361.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

05.01.2016 Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №761/8296/15-ц про зобов`язання Головного управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» надати відповідь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по суті їх звернень від 15.12.2014.

02.03.2016 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О. прийнято постанову ВП № 49971845 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 05.01.2016 №761/8296/15-ц.

20.04.2016 боржнику направлено вимогу державного виконавця про виконання рішення суду у строк до 17.05.2016. При цьому, боржника повідомлено, що у зв`язку з невиконанням рішення суду будуть застосовані штрафні санкції та інші заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

03.10.2016 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О. прийнято постанову ВП № 49971845 про накладення штрафу у розмірі 1000,00 грн. за невиконання рішення суду.

24.10.2016 боржнику повторно направлено вимогу про виконання рішення суду.

21.12.2016 боржнику втретє направлено вимогу про виконання рішення суду.

17.02.2017 Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» на виконання вимоги державного виконавця направлено до Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві матеріали на підтвердження виконання рішення суду.

13.11.2017 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О. прийнято постанову ВП № 49971845 про накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн. за невиконання рішення суду.

26.10.2018 Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» звернулось до Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про виконання виконавчого провадження.

30.04.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шереметом О.В. прийнято постанову ВП № 49971845 про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним фактичним виконанням.

30.04.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шереметом О.В. прийнято постанову ВП № 49971845 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000,00 грн.

07.05.2021 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шереметом О.В. прийнято постанову ВП № 65349361 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови ВП № № 49971845 від 30.04.2021 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000,00 грн.

Вважаючи постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору та постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Приписами пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За приписами частин першої та другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Однак, згідно з частиною п`ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», є виключення, зокрема, виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, згідно частини дев`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною третьою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином суд вказує, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (крім випадку, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Обґрунтовуючи протиправність оскарженої постанови про стягнення виконавчого збору позивач покликається на те, що ним виконано рішення суду у добровільному порядку та державним виконавцем не вживались заходи примусового виконання рішення, а тому підстави для стягнення виконавчого збору у відповідача відсутні.

Суд не приймає до уваги вказані твердження позивача, оскільки стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Тобто стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Таким чином, фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 по справі № 480/1558/19.

Слід констатувати, що у даному випадку виконання рішення відбулося під час примусового виконання рішення суду, оскільки, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, на час відкриття виконавчого провадження, відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.

За наведених обставин, суд констатує, що у державного виконавця наявні правові підстави для стягнення виконавчого збору.

Слід наголосити, що відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження на підставі частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що постанову про закінчення виконавчого провадження відповідачем винесено 30.04.2021, а оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору - 30.04.2021, тобто у межах строку, встановленого частиною третьою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що державним виконавцем дотримано порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

У свою чергу, недотримання державним виконавцем вимог законодавства щодо вирішення питання про стягнення виконавчого збору одночасно з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження не може свідчити в межах спірних правовідносин про протиправність самої постанови про стягнення виконавчого збору, прийнятої у ході примусового виконання рішення суду.

Крім того, слід зазначити, що допущення в постанові про стягнення виконавчого збору ВП № 49971845 від 30.04.2021 технічної помилки, а саме зазначення у її тексті назви виконавчого документу «виконавчий лист №761/896/15-ц виданий 05.01.2016» замість правильного «виконавчий лист №761/8296/15-ц виданий 05.01.2016», не може бути самостійною підставою для її скасування.

Суд вважає, що при вирішенні питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень необхідно встановити, чи можуть бути усунені допущені ним помилки у інший спосіб, ніж шляхом скасування такого рішення.

Так, відповідно до частини 3 статті 83 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, обставина, на яку посилається позивач, може бути підставою для його звернення до відповідної посадової особи із заявою про виправлення помилки, проте не може бути підставою для скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору від 30.04.2021 ВП № 49971845 винесена державним виконавцем правомірно та у межах наданих останньому повноважень.

Що стосується правомірності прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №65349361, то суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

З матеріалів справи вбачається, що наведена постанова про відкриття виконавчого провадження була прийнята на підставі постанови Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.04.2021 ВП № 49971845 про стягнення виконавчого збору у розмірі 24 000,00 грн.

Відтак, оскільки в межах даної справи було встановлено правомірність прийняття відповідачем постанови від 30.04.2021 ВП № 49971845 про стягнення виконавчого збору, то відповідно прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2021 у виконавчому провадженні № 65349361 на підставі останньої також відповідає приписам чинного законодавства.

Щодо доводів позивача про порушення строків направлення оскаржуваних постанов державним виконавцем, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом 3 частини п`ятої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Отже, не направлення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня з днях їх винесення не може вважатися самостійною підставою для скасування таких постанов, враховуючи, що судом встановлено відповідність вказаних постанов вимогам Закону України «Про виконавче провадження» за їх змістом та формою.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають залишенню без задоволення.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 268-269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні адміністративного позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Науковець» до Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 09.12.2021.

Суддя Т.П. Балась