Справа № 520/11397/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 листопада 2021 року № 520/11397/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Д.С.,

представника позивача - Гуляєва А.В.,

представника відповідача - Шапошника С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 06.05.2021 року № 5-2031, яким ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) було визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 1506940,63 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 06.05.2021 року № 5-2031 є протиправним та таким, що порушує права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що останній проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне.

ОСОБА_1 з 28 липня 2016 року зареєстрований як фізична особа-підприємець і перебуває на обліку Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківський області.

У позовній заяві позивачем вказано, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПК № 241355 від20 жовтня2001 року ФОП ОСОБА_1 отримав право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером№ :10:003:0021 загальною площею1,2829 га.

Також, позивачем вказано, що відповідно до законодавства України за вказану земельну ділянку сплачувався земельний податок, але після переходу ФОП ОСОБА_1 на спрощену систему оподаткування, земельна ділянка використовується платником податків у господарській діяльності в повному обсязі, про що було повідомлено Київську ОДПІ м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області заявою від16.08.2017 року та безпосередньо Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області заявою від19.09.2017 року.

Як встановлено зі змісту позову, з 01.08.2016 року платник податку перейшов на сплату єдиного податку із зазначенням наступних видів діяльності відповідно КВЕД: 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 47.99 - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами та 52.21 - допоміжне обслуговування наземного транспорту, але під час ведення господарської діяльності використовував тільки КБЕД 52.21.

Позивачем у позовній заяві вказано, що оскільки КВЕД 52.21 передбачено функціонування паркувальних майданчиків ним було прийнято рішення про укладання договорів і впроваджено надання послуг з цього виду діяльності, а саме: укладено договір №1-16-У від 01.08.2016 р. та договір № 2-16-У від 01.08.2016 р. предметом яких, є надання послуг з організації території для розташування майданчика для паркування транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_1 в межах земельної ділянки, що належить платнику податку на праві приватної власності. При цьому, позивачем вказано, що відповідно до п. 6.1 договору № 1-16-У від 01.08.2016 р. даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018 року. Якщо жодна в сторін не виявила бажання розірвати договір, то він вважається пpoлoнгoвaним на той же термін. Аналогічну умову містить п. 6.1 договору № 2-16-У від 01.08.2016 р. Відтак, позивачем вказано, що зазначені договори є чинними на сьогоднішній день.

Під час розгляду справи позивачем повідомлено суду, що організація майданчика для паркування передбачає комплекс послуг, зокрема: нанесення розмітки, прибирання, освітлення, відео-нагляд території, що тимчасово відведена для безкоштовного паркування власного автотранспорту відвідувачів торгово-розважального центру «Континент» (власником якого с платник податку) та які в свою чергу є клієнтами замовників (юридичні особи/фізичні особи, що орендують нежитлові приміщення в ТРЦ «Континент») таких послуг (за вищeвкaзaними договорами).

При цьому, судом встановлено, що починaючи з 01.04.2017 року до видів господарської діяльності, що впроваджуються ФОП ОСОБА_1 було додано наступні КВЕД: 93.13 діяльність фітнес-центрів; 77.12 - надання в оренду вантажних автомобілів; 93.12 - діяльність спортивних клубів; 93.11 - функціонування спортивних споруд, але в господарській діяльності почав використовувати тільки КВЕД 93.11.

Отже, позивачем вказано, що оскільки КВЕД 93.11 передбачає організацію та проведення спортивних заходів просто неба й у приміщеннях для професіоналів або аматорів, ФОП ОСОБА_1 було прийнято рішення щодо укладання договорів і впроваджено надання послуг з цього виду діяльності, а саме: укладено договір №1-У від 01.06.2017 року та договір №2-У від 01.06.2017 року, предметом яких є надання послуг з організації аматорських спортивно-розважальних заходів, за адресою: АДРЕСА_1 в межах земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності. В той же час, відповідно до п. 6.3 договору №1-У від 01.06.2017 року даний договір набирає сили з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018 року, якщо за 1 місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не виявить письмового бажання припинити договір, він вважається укладеним на такий же строк на тих самих умовах. Аналогічну умову містить п. 6.3 договору №2- У від 01.06.2017 року. Відтак. Позивачем вказано, що зазначені договори є чинними на сьогоднішній день.

Під час розгляду справи позивачем було надано пояснення та вказано, що послуги по організації спортивних заходів передбачають комплекс послуг, зокрема: виділення вільної зони, її прибирання, освітлення, розмітка та встановлення розгороджуючих засобів для безпечного пересування і заняття фізичними вправами на такій території фізичними особами - клієнтами ТРЦ «Континент», які в свою чергу є клієнтами замовників (юридичні особи/фізичні особи, що орендують нежитлові приміщення в ТРЦ «Континент») таких послуг (за вищевказаними договорами).

Таким чином, як вказано позивачем, з огляду на приписи пп. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України, оскільки він не надає вищезазначену земельну ділянку в оренду, а використовує її в своїй господарській діяльності, як прилеглу територію до торгово-розважального центру і при необхідності частина земельної ділянки відводиться для тимчасового безкоштовного розташування транспортних засобів відвідувачів ТРЦ, а частина для аматорських змагань, піших прогулянок, заняття фізичними вправами та зони відпочинку/очікування дня дітей та дорослих, тобто для цілей відмінних від оренди, то він має право на пільгу, а саме звільняється від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Натомість, як встановлено під час розгляду справи, 02 червня 2021 року позивач отримав податкове повідомлення-рішення від 06.05.2021 року № 5-2031, яким було визначено суму податкового зобов`язання за платежем (податковий період 2021 рік): земельний податок з фізичних осіб в розмірі 1506940,63 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Відповідно до ст. 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є: - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; - земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з п. 269.2 ст. 269 Податкового кодексу України особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Пунктом 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою (гл. 1 розділу XIV цього Кодексу), з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

З аналізу вищевикладеного, слід дійти висновку про те, що спрощена система оподаткування не звільняє суб`єкта господарювання від виконання податкових зобов`язань зі сплати податків, встановлених у п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України, а запроваджує інші умови, порядок та механізм їх сплати, а також встановлює можливість відновлення їх сплати на загальних підставах у разі недотримання умов оподаткування за спрощеною системою.

При цьому, умовою несплати земельного податку за зазначеною системою оподаткування є те, що суб`єкт господарювання, який є власником чи користувачем земельної ділянки, використовує цю землю для проведення господарської діяльності.

Суд зазначає, що правовідносини між власністю на земельну ділянку чи користування нею та обов`язком сплати земельного податку не припиняються у разі набуття власником чи користувачем земельної ділянки статусу суб`єкта господарювання та обрання ним виду економічної діяльності і системи оподаткування, які не передбачають використання земельної ділянки в господарській діяльності.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що з набуттям ознак (якості) суб`єкта господарювання фізична особа, яка ним стала, не перестає бути власником чи користувачем земельної ділянки і не звільняється від обов`язку сплати земельного податку.

Водночас, приписами п.п. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів: податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 року № 462) (далі Порядок), шляхом подання повідомлення за ф. № 20-ОПП.

Відповідно до Порядку повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів.

При цьому, відповідно до положень п. 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень. У разі неусунення таких порушень або за ті самі дії, вчинені протягом року особою, до якої були застосовані штрафи за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 680 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 2040 гривень.

Судом встановлено, що контролюючим органом 06.05.2021 року прийняте податкове повідомлення-рішення №5-2031, яким позивачу на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб, за податковий період 2021 року, в розмірі 1506940,63 грн.

Водночас, під час розгляду справи зі змісту наданих до суду доказів та пояснень встановлено, що зазначену земельну ділянку позивач, який є платником єдиного податку ІІ групи, у період 2021 року, використовує у межах власної господарської діяльності, або здійснення ним видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку (КВЕД 52.21, КВЕД 93.11).

При цьому, суд зазначає, що доводи представника відповідача стосовно використання позивачем спірної земельної ділянки для надання її в оренду не підтверджуються жодними доказами. Натомість надані до суду представником позивача докази свідчать на користь використання позивачем спірної земельної ділянки у межах своєї господарської діяльності.

Аналогічні висновки викладено і Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 16.11.2021 року по справі №520/19010/2020.

З огляду на вищевикладене та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 06.05.2021 року № 5-2031, яким ФОП ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 1506940,63 грн.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 06.05.2021 року № 5-2031, яким ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) було визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 1506940,63 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП - 43983495).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 10 грудня 2021 року.

Суддя Мельников Р.В.