Справа № 340/10137/21
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/10137/21

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Петренко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Кіровоградської обласної прокуратури, вул. В. Пермська,4, м. Кропивницький,25006

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кіровоградської обласної прокуратури, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Кіровоградської обласної прокуратури щодо не нарахування та не виплати йому середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 16.04.2021 по 04.10.2021; стягнути з Кіровоградської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі № 420/22/20 у розмірі 326 310,32 грн.

Пунктом 3 частини першої статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Слід зазначити, що позиція позивача у позовній заяві зводиться до того, що в позові заявлені вимоги про стягнення коштів, на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України, які за своєю суттю прирівнюються до заробітної плати, а тому звернення до суду з якими, відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, не обмежується будь-яким строком.

В той же час, аналіз положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України дає підстави для висновку, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування статті 233 Кодексу законів про працю України до спорів про його стягнення, ініційованих колишніми публічними службовцями, зокрема військовослужбовцями.

Тобто, вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до суду, помилковим є застосування положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, оскільки передбачене статтею 236 Кодексом законів про працю України відшкодування не є заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах статті 233 Кодексу законів про працю України.

Також, слід зазначити, що ухвалюючи рішення у справі №240/532/20, Верховний Суд одночасно відступив від висновку щодо застосування частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в його постановах, і погодився з висновком щодо застосування частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України у подібних правовідносинах, викладеному в інших його постановах, зокрема від 04 грудня 2019 року (справа №815/2681/17) і від 22 січня 2020 року (справа №620/1982/19).

З огляду на наведені обставини, наказ № 411К від 15.09.2021 року, граничний строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами становив 16.10.2021 року.

При цьому, до суду позивач звернувся 08.12.2021 року, тобто зі спливом місячного строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України.

Слід зазначити, що позов надійшов до суду в поштовому конверті, однак встановити, коли його було здано до відділу поштового зв`язку неможливо, що ускладнює перевірку дотримання процесуальних строків.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем такої заяви разом з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду подано не було.

Пунктом 3 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру. Однак, судовий збір не сплачено .

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3263,10 грн. (326310,32 грн. х 1%).

У відповідності до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, позовну заяву позивача слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані судом недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду документа про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку звернення до суду, з відповідними доказами.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити вказані в описовій частині ухвали недоліки позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у встановлений строк, остання буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко