Справа № 400/3220/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/3220/20
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

представника позивача - Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» - адвоката Могутова А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі за позовом Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень про зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду та про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

07.08.2020 року Державне підприємство «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 травня 2020 року № 2 про зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, за січень 2020 року, в розмірі 39 823 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 травня 2020 року №2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2020 року в сумі 1 017 463 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що всі податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН контрагентами позивача після 01.07.2017 року,а тому відповідно до ст.201 ПК України зареєстрована податкова накладна для покупця товарів є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Посилався позивач і на те, що угоди, укладені позивачем з контрагентами ТОВ «Авиатехкомплект», ТОВ «Спероу України», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Промтехінвест Груп», ТОВ «НВП Віртус», TOB «Авікор», ТОВ «ТД «Підшипникцентр», АТ «Миколаївобленерго», ПП «Барклейс», ТОВ «Авіабудпрогрес» мали реальний характер, що не спростовано висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки. Зауважував позивач і про те, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів, з якими він не мав правовідносин не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій позивача, а інформація, отримана в ході аналізу бази даних та податкової звітності контрагентів по ланцюгу постачання, є припущенням, оскільки дані, отримані з автоматизованих систем, не віднесені до засобів перевірки правильності та повноти показників податкової звітності, внаслідок чого акт перевірки, в якому викладена така інформація, не є достовірним доказом факту нереальності господарських операцій.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження, в повному обсязі задоволений адміністративний позов Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Миколаївській області (відокремлений підрозділ ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) подало апеляційну скаргу (т. 6 а.с. 199-204), в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28.05.2020 року у справі №826/15364/17, в постанові від 15.06.2020 року у справі №1440/2276/18, зазначає про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що наявність первинних документів у позивача не спростовує доводів податкової перевірки щодо безтоварності операцій.

На думку апелянта, про недостовірність поданих позивачем до суду документів свідчать інші обставини, що були встановлені даними інформаційних систем контролюючого органу, а саме, відсутність основних фондів, матеріальних та трудових ресурсів у контрагентів - постачальників, недекларування контрагентами будівель, складів, офісів, транспортних засобів або будь-яких інших основних засобів, які б зробили можливим виконання контрагентами зобов`язань за договорами поставки.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на безпідставність доводів апеляційної скарги, оскільки, за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.10.2019 року у справі №814/1564/18, використання під час перевірки виключно даних інформаційних систем контролюючого органу має наслідком взагалі визнання акту такої перевірки неналежним доказом. Також, посилаючись на доводи ідентичні тим, що викладені в позовній заяві та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідно до наказів ГУ ДПС в Миколаївській області від 19.03.2020 року №708, від 23.03.2020 року №713, в період з 24.03.2020 року по 06.04.2020 року була проведена документальна виїзна позапланова перевірка ДП «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» з питань достовірності нарахувань сум від`ємного значення та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2020 року (податкова декларація з ПДВ від 19.02.2020 року №).

Результати документальної виїзної позапланової перевірки оформлені Актом від 13.04.2020 року № 318/14-29-04-02-11/09794409 (т. 1 а.с. 23-88), в якому у розділі 4 «Висновок», вказано, що наведена в цьому акті податкова інформація, яка наявна в інформаційних базах та зібрана в рамках організації та проведення даної документальної перевірки, у тому числі представлена платником, та результати її опрацювання, є , відповідно до п.п. 19-1.1.46 п.19-1.1 ст. 19, п. 74.3 ст. 74, п.п. 83.1.2 п. 83.1. ст. 83, ПК України, для таких висновків:

1) Не встановлено порушень при відображені ДП «НАРП» у декларації за січень 2020 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі1498092 грн.

2) Встановлено порушення п.198.1, п.198.2, 198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України в частині:

- завищення задекларованої суми бюджетного відшкодування за січень 2020 року на загальну суму 1017463 грн.;

- завищення суми від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року на суму 39823 грн.

28.04.2020 року позивач направив до апелянта заперечення від 22.04.2020 року на акт перевірки від 13.04.2020 року (т. 1 а.с. 89-94).

08.05.2020 року ГУ ДПС у Миколаївській області надало відповідь на заперечення, в якій повідомило позивача про те, що висновки акту залишені без змін. (т. 1 а.с. 95-102).

В подальшому, на підставі акту перевірки від 13.04.2020 року № 318/14-29-04-02-11/09794409, контролюючий орган прийняв такі податкові повідомлення-рішення:

- №2 від 14.05.2020 року (т. 1 а.с. 103-104, 105), яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2020 року в сумі 1017463,00 грн. та застосовані штрафні санкції на суму 508 731,50 грн.;

- №2 від 14.05.2020 року (т. 1 а.с. 106, 107), яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 39823,00 грн. за січень 2020 року.

01.06.2020 року позивачем була надана скарга до ДПС України (т. 1 а.с. 108-115), яка рішенням ДПС України №23553/6/99-00-06-02-01-06 від 23.07.2020 року була залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 14.05.2020 року - без змін (т. 1 а.с. 116-120).

В акті перевірки від 13.04.2020 року зазначено, що:

- по контрагенту ТОВ «Промелектроніка» до перевірки надані: Договір на постачання продукції від 20.12.2012 № 379-12; видаткова накладна, яка має печатку та підпис менеджера без наведення номеру і дати довіреності; копії експрес-накладних в яких відсутня інформація щодо найменування продукції, що перевозилась. Сертифікати якості виробника, паспорти та інші документи на придбаний товар до перевірки не надано;

- по контрагенту ТОВ «Спероу України» до перевірки надані: договір поставки від 13.05.2019 № 28а-19, видаткова накладна, яка має печатку підприємства та підпис особи, яка відвантажила без зазначення посади та прізвища, міститься підпис отримувача але без наведення посади прізвища, номеру та дати довіреності; експрес накладна, яка не містить інформацію щодо продукції, яка перевозилась, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію;

- по контрагенту ТОВ «ТД «Підшипникцентр» до перевірки надані: договір поставки від 01.10.2015 № 49А-15; видаткові накладні, Експрес-накладні, які не містять інформацію щодо продукції, яка перевозилась, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію. Сертифікати якості виробника, паспорти та інші документи на придбаний товар до перевірки не надані;

- по контрагенту ТОВ «Авиатехкомплект» до перевірки надані: договір поставки від 09.11.2018 р. № 91а-18, за умовами якого (Постачальник) зобов`язується згідно заявок ДП «НАРП» (Покупець) поставити продукцію - авіаційні комплектуючі. Якість, комплектація, пакування й маркування Продукції повинні відповідати нормам, чинними стандартами (ТУ, ГОСТ, технічній документації) для даного виду Продукції та підтверджуватись паспортом. Якість продукції повинна відповідати сертифікату якості виробника, що видається Покупцеві при одержанні товару. Приймання продукції по кількості, асортименту, якості і здійснюється Покупцем відповідно до діючого законодавства України. Тара, упакування і маркування продукції, що відвантажується, повинні відповідати характеру вантажу, його опису і забезпечувати його схоронність при збереженні і транспортуванні з урахуванням можливих перевантажень і перевалок. Сертифікати якості виробника, паспорти та інші документи на вказаний товар до перевірки не надані;

- по контрагенту ТОВ «НВП Віртус» до перевірки надані: Договори поставки від 23.08.19 р. №49А-19 та від 18.11.2019 р. № 66А-19, за умовами яких ТОВ «НВП Віртус» зобов`язується, згідно Заявок ДП «НАРП» поставити продукцію - полуавтомат парашутний комбінований ППК-У-240-А, полуавтомат парашутний комбінований ППК -У-240В; надана експрес накладна, яка не містить інформацію щодо найменування продукції, яка перевозилась, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію. Сертифікати якості виробника, паспорти та інші документи на вказаний товар до перевірки не надані;

- по контрагенту ТОВ «Промтехінвест Груп» до перевірки наданий Договір поставки від 17.01.19 року №3А-19, за умовами якого ТОВ «Промтехінвест Груп» (Постачальник) зобов`язується згідно заявок ДП «НАРП» (Покупець) поставити продукцію - акумуляторні батареї ZEW. Якість, комплектація, пакування й маркування Продукції повинні відповідати нормам, чинними стандартами (ТУ, ГОСТ, технічній документації) для даного виду Продукції та підтверджуватись паспортом. Надані Експрес-накладні не містить інформацію щодо продукції, яка перевозилась, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію. Товари згідно експрес накладних №0557, №0082, №6383 та №9033 оголошено вартістю відповідно 100000 грн., 200 грн., 1000 грн. та 1000 грн., що не відповідає вартості товару, що перевозиться відповідно до видаткових накладних. Сертифікати якості виробника, паспорти та інші документи на придбаний товар до перевірки не надані;

- по контрагенту ТОВ «ВКП Діабаз» до перевірки наданий договір постачання продукції від 10.11.11 №329-12, за умовами якого ТОВ «ВКП Діабаз» (Постачальник) зобов`язується в 2012-2014 роках поставити продукцію ДП «НАРП» (Покупець) - літакові лампи і електрокомплектуючі. Надані Експрес-накладні не містить інформацію щодо продукції, яка перевозилась, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію. Сертифікати якості виробника, паспорти та інші документи на придбаний товар до перевірки не надані;

- по контрагенту ТОВ «Авікор» до перевірки наданий договір на постачання продукції від 26.12.2018 року № 95А-18, за умовами якого TOB «Авікор» (Постачальник) зобов`язується в 2018-2019 роках, згідно заявок ДП «НАРП» (Покупець) поставити продукцію - авіаційні комплектуючі, а Покупець оплатити і прийняти замовлену ним продукцію за ціною, у кількості й в асортименті, зазначених у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору. Якість, комплектація, пакування і маркування Продукції повинні відповідати нормам, чинними стандартами (ТУ.ГОСТ, технічній документації) для даного виду Продукції та підтверджуватись сертифікатами виробника, паспортами (етикетками та ін.). Видаткові накладні мають печатку ТОВ «Авікор» та підпис ОСОБА_1 без зазначення посади; в графі «Отримано» зазначено тільки підпис, без зазначення прізвища, посади, дати та номеру довіреності. Сертифікати якості виробника, паспорти та інші документи на придбаний товар до перевірки не надані;

- по контрагенту ТОВ «Сокіл-Енергія» за результатами перевірки позивача з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., встановлено, що позивач порушив вимоги ст.198 ст.200 ПК України що призвело до завищення сум кредиту по податковим накладним на загальну суму 1416,94 грн. та завищено суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту.

Відповідно до матеріалів справи, між позивачем та контрагентами ТОВ «Промелектроніка» (т. 1 а.с. 121-128), ТОВ «Сокіл-Енергія» (т. 5 а.с. 249-252), ТОВ «Авікор» (т. 5 а.с. 97-99), ТОВ «ВКП Діабаз» (т. 4 а.с. 235-238), ТОВ «Промтехінвест Груп» (т. 5 а.с. 2-11), ТОВ «НВП Віртус» (т. 5 а.с. 47-53), ТОВ «Авиатехкомплект» (т. 3 а.с. 116-125), ТОВ «ТД «Підшипникцентр» (т. 4 а.с. 192-195), ТОВ «Спероу Україна» (т. 5 а.с. 86-88) були укладені договори поставки товарів (авіаційних комплектуючих та запчастин).

В результаті аналізу податкової звітності зазначених контрагентів, податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, інформації, наявної в базах даних податкових органів, контролюючий орган встановив, що наведені вище постачальники ДП «НАРП» не є виробниками продукції та відображали придбання аналогічних товарів, реалізованих у подальшому ДП «НАРП», у своїх постачальників, у свою чергу, останніми така продукція самостійно не виготовлялась та не придбавалась по всьому ланцюгу постачання.

Крім цього, податковий орган встановив, що операції поставки не підтверджуються з урахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності та економічної мети.

Враховуючи обсяги задекларованих операцій, різноплановість проданих товарів, відсутність основних засобів та недостатньої кількості трудових ресурсів, контролюючий орган дійшов висновку про неможливість здійснення операцій, що задекларовані в податковій звітності позивача.

За результатами перевірки задекларована сума бюджетного відшкодування за січень 2020 року зменшена на 1017463,93 грн. та становить 1498092 грн.

Також перевіркою встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового)періоду) податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року (від 19.02.2020 №) на суму 39823 грн.

Апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем господарської діяльності, її реальність, дійсний економічний зміст, а саме:

- щодо ТОВ «Промелектроніка», копією договору на постачання послуг від 20.12.2012 року та додаткових угод (т. 1 а.с. 121-128), копіями платіжних доручень та рахунків-фактур (т. 1 а.с. 129-222), копіями зареєстрованих податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «Промелектроніка» (т. 1 а.с. 223-250, т. 2 а.с. 1-126), копіями прибуткових накладних, експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта», видаткових накладних, копіями накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, лімітних відомостей (т. 2 а.с. 127-250, т. 3 а.с. 1-115)

- щодо ТОВ «Авиатехкомплект», копією договору поставки від 28.11.2019 року, від 26.06.2019 року, від 09.11.2019 року та додаткових угод до них (т. 3 а.с. 116-125), копіями видаткових накладних, експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта», прибуткових накладних, накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, лімітних відомостей (т. 3 а.с. т 126-250, т. 4 а.с. 1-11), копіями платіжних доручень та рахунків на оплату (т. 4 а.с. 12-69), копіями зареєстрованих податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «Авиатехкомплект» (т. 4 а.с. 70-191);

- щодо ТОВ «ТД «Підшипникцентр» - копією договору про постачання продукції від 01.10.2015 року та додаткових угод до нього (т. 4 а.с. 192-195), копіями видаткових накладних, прибуткових накладних та експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта», лімітних відомостей та накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (т. 4 а.с. 196-209), копіями рахунків на оплату та платіжних доручень (т. 4 а.с. 210-218), копіями зареєстрованих податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «ТД «Підшипникцентр» (т. 4 а.с. 219-234);

- щодо ТОВ «ВКП Діабаз» - копією договору на постачання продукції від 10.11.2012 року та додаткових угод до нього (т. 4 а.с. 235-238), прибуткових накладних, видаткових накладних та експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта» (т. 4 а.с. 239-244), копіями рахунків-фактур та платіжних доручень (т. 4 а.с. 246-248), копіями зареєстрованих податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «ВКП Діабаз» (т. 4 а.с. 249-250, т. 5 а.с. 1)

- щодо ТОВ «Промтехінвест Груп» - копією договору на постачання продукції від 17.01.2019 року та додаткових угод до нього, договорів поставки від 18.10.2019 року та від 11.11.2019 року (т. 5 а.с. 2-11), копіями прибуткових накладних, експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта», видаткових накладних, накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та лімітних відомостей (т. 5 а.с. 12-31), копіями платіжних доручень та рахунків-фактур (т. 5 а.с. 32-38), копіями зареєстрованих податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «Промтехінвест Груп» (т. 5 а.с. 39-46);

- щодо ТОВ «НВП Віртус» - копіями договору постанови від 23.08.2019 року та від 18.11.2019 року та додатковими угодами до договору від 18.11.2019 р. (т. 5 а.с. 47-53), копіями видаткових накладних, експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта», прибуткових накладних, накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та лімітних відомостей (т. 5 а.с. 54-73), копіями рахунків на оплату та платіжних доручень (т. 5 а.с. 74-81), копіями зареєстрованих податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «НВП Віртус» (т. 5 а.с. 82-85);

- щодо ТОВ «Спероу Україна» - копією договору поставки від 13.05.2019 року (т. 5 а.с. 86-88), копіями видаткової накладної, експрес-накладної ТОВ «Нова Пошта», прибуткової накладної, накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та лімітної відомості (т. 5 а.с. 89-92), копіями рахунку на оплату та платіжного доручення (т. 5 а.с. 93-94), копіями зареєстрованих податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «Спероу Україна» (т. 5 а.с. 95-96);

- щодо ТОВ «Авікор» - копією договору на постачання продукції від 26.12.2018 року та додаткових угод до нього (т. 5 а.с. 97-99), копіями видаткових та прибуткових накладних (т. 5 а.с. 100-119, 122-127, 130-133, 135, 138, 140-143, 150, 152, 155, 159, 161, 163, 165, 167-168), копіями накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та лімітних відомостей (т. 5 а.с. 120-121, 137, 145-147, 151, 153-154, 156-158, 160, 162, 164, 166, 169-170), копіями ТТН (т. 5 а.с. 128-129, 134, 136, 139, 144, 148-149), копіями рахунків на оплату та платіжних доручень (т. 5 а.с. 170-194), копіями зареєстрованих податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «Авікор» (т. 5 а.с. 195-248)

- щодо ТОВ «Сокіл-Енергія» - копією договору на постачання продукції від 27.12.2017 року та додаткових угод до нього (т. 5 а.с. 249-252), копіями прибуткових накладних, видаткових накладних, експрес-накладних ТОВ «Нова Пошта», накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та лімітних відомостей (т. 6 а.с. 1-45), копіями рахунків на оплату та платіжних доручень (т. 6 а.с. 46-63), копіями зареєстрованих податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «Сокіл-Енергія» (т. 6 а.с. 64-107).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що аналіз реальності господарської діяльності позивача повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту, оскільки норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Також суд першої інстанції зазначав, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Основного Закону Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Так, відповідно до абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно з п.200.1, абз «б», «в» п.200.4 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як правильно встановив суд першої інстанції та не спростовано доводами апеляційної скарги, податкові накладні, складені та зареєстровані після 01.07.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, для покупця таких товарів/послуг є достатньою підставою для нарахування сум податку, що належать до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (абз. 3 п. 201.10 ст. 201 ПК України). При цьому апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи підтверджений факт реєстрації контрагентами позивача податкових накладних, копії яких були надані до суду першої інстанції, та інформацією щодо подання на реєстрацію та реєстрації яких володів апелянт.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, ще на етапі реєстрації податкової накладної контролюючий орган повинен перевірити накладну на відповідність вимогам податкового законодавства, а її реєстрація підтверджує те, що податкова накладна була складена платником ПДВ за реальною операцією (п.201.16 ст.201 ПК України).

За змістом акту перевірки від 13.04.2020 року, висновки контролюючого органу щодо нереальності угод, укладених позивачем з ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Сокіл-Енергія», ТОВ «Авікор», ТОВ «ВКП Діабаз», ТОВ «Промтехінвест Груп», ТОВ «НВП Віртус», ТОВ «Авиатехкомплект», ТОВ «ТД «Підшипникцентр», ТОВ «Спероу Україна», ґрунтуються здебільшого на інформації отриманої з інформаційних систем контролюючого органу, та яка стосується постачальників товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання, з якими позивач в цій справі не перебував у господарських правовідносинах.

За таких підстав, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків по ланцюгу постачання або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Апеляційна скарга не містить доводів стосовно того, що податковий орган, за незалежних від нього підстав, був позбавлений можливості реалізувати надані йому повноваження, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Посилання апелянта як в апеляційній скарзі, так і під час розгляду справи судом першої інстанції, на те, що в експрес-накладних не зазначено номенклатуру та кількість товару, відхиляється апеляційним судом, оскільки експрес-накладні заповнюються представниками транспортних компаній в установленій формі-чека, а апелянт не навів жодної норми закону, який наділяв би позивача, як отримувача товару, повноваженнями та можливостями впливати на реквізити експрес-накладної.

Не спростовані апелянтом і висновки суду першої інстанції стосовно того, що посилання податкового органу на відсутність сертифікатів якості придбаної позивачем у своїх контрагентів продукції не може вплинути на реальність господарської операції.

Апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи підтверджена реальність угод щодо яких у апелянта виникли необґрунтовані сумніви; позивачем надані належним чином оформлені первинні документи бухгалтерського та податкового обліку; товар, який придбавав позивач використовувався ним для здійснення господарської діяльності, а тому формування позивачем податкового кредиту за результатами господарської діяльності є правомірним.

При цьому апеляційний суд зазначає про помилковість посилання апелянта на постанови Верховного Суду 28.05.2020 року у справі №826/15364/17, від 15.06.2020 року у справі №1440/2276/18, оскільки фактичні обставини в цих справах та за яких Верховний Суд дійшов певних правових висновків, відрізняються від фактичних обставин у справі яка переглядається апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 55 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 139, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №400/3220/20 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10.12.2021 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.