Справа № 580/197/21
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/197/21 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Лічевецького І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаси- Дніпро Агро" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкаси- Дніпро Агро" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Черкаській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.10.2020 №438/23-00-07-0410, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2020 року на суму 300 120,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправними, оскільки прийняте відповідачем лише на підставі інформації про його контрагентів, при цьому у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які підтверджують факт реальності здійснення господарських операцій.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Черкаси-Дніпро Агро зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій як юридична особа, ідентифікаційний номер 38833440 з 06.08.2013 і є платником податків. Основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.07.2020 між ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» (покупець) та ТОВ «Ландмаш» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №84-ВТ-1 та Специфікацію №1 на поставку товару до договору купівлі-продажу від 01.07.2020 №84-ВТ-1. Згідно вказаного договору позивач придбав у ТОВ «Ландмаш» мінеральні добрива, а саме: Карамід N-46% у кількості 90 т, Нітроамафоска у кількості 121 т, Селітра аміачна 34,4% у кількості 50 т.

Відповідно до п. 2.12 договору купівлі-продажу від 01.07.2020 №84-ВТ-1 передача здійснюється зі складу продавця за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с.Передільниця, вул. Польова.

Для підписання договору із ТОВ «Ландмаш» згідно наказу від 30.06.2020 №10 директор ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» відбув у відрядження до м. Львова з метою підписання договору строком на три дні з 30.06.2020 по 02.07.2020.

Згідно видаткової накладної від 22.07.2020 №РН-0700132 позивачем від ТОВ «Ландмаш» отримано Карамід N-46% у кількості 90 т, Нітроамафоска у кількості 121 т, Селітра аміачна 34,4% у кількості 50 т.

22.07.2020 між ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» та ТОВ «Ландмаш» укладено договір складського зберігання №17-3. Відповідно до умов якого ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» передано ТОВ «Ландмаш» на відповідальне зберігання Карамід N-46% у кількості 90 т, Нітроамафоска у кількості 121 т, Селітра аміачна 34,4% у кількості 50 т.

Для підписання договору складського зберігання мінеральних добрив з ТОВ «Ландмаш» згідно наказу від 22.07.2020 №10-А директор ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» відбув до відрядження у с. Передільниця, вул. Польова, Старосамбірський район Львівської області з метою підписання договору строком на три дні з 21.07.2020 по 23.07.2020.

У зв`язку із поставкою товарів на користь позивача ТОВ «Ландмаш» складено податкову накладну від 22.07.2020 на суму ПДВ 300 120, 00 та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно наказів від 08.11.2020 року №12, наказу від 12.11.2020 року №13 та наказу від 16.11.2020 року №14 працівників ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» відряджено до с.Передільниця, вул. Польова, Львівська область, для отимання та перевезення мінеральних добрив за договором від 22.07.2020 №17-з.

Згідно накладної на переміщення №8 від 09.11.2020, № 9 від 13.11.2020, №10 від 17.11.2020 позивачем в бухгалтерському обліку проведено переміщення нітроамофоски у кількості 105,18 т нітроамофоски у кількості 15,82 т, карбаміду у кількості 90 т, аміачної селітри у кількості 50 т, які перебували на відповідальному зберіганні у ТОВ «Ландмаш» на склад підприємства.

Згідно платіжного доручення від 26.08.2020 позивачем проведено розрахунки за придбаний товар проведені у повному обсязі в тому числі ПДВ в ціні придбаних товарів у сумі 300 120, 00 грн.

У зв`язку із внесенням добрив під передпосівну культивацію на пшеницю озиму використано нітроамофоску у кількості 121т. і карбамід у кількості 75 т, що підтверджується актом списання товарів №122 від 30.11.2020 та на ріпак використано карбамід у кількості 15 т та аміачна селітра у кількості 50 т, що підтверджується актом списання товарів №123 від 30.11.2020.

У період з 15.09.2020 по 21.09.2020 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2020 року від`ємного значення податку на додану вартість, за результатами якої було складено акт документальної позапланової виїзної перевірки від 28.09.2020 №13/23-00-07/0405/38833440 (далі - акт перевірки).

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» порушено вимоги п.191.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.2, 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України. Також, в акті зазначено, що перевіркою встановлено наступне:

відповідно п.2.1.2. договору купівлі-продажу, документально укладеного 01.07.2020 передача товару здійснюється зі складу Продавця за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с.Передільниця, вул. Польова. Проте, відповідно повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, форма № 20-ОПП (поданого без жодного документального підтвердження щодо права власності або користування на даний об`єкт) дата взяття на облік вищезазначеного складу 20.07.2020;

місце складання вищезазначених договору та специфікації м. Львів. На усний запит під час проведення перевірки про надання документального підтвердження щодо відрядження директора у м. Львів, товариством пред`явлено наказ «Про відрядження директора» від 30.06.2020 №10 до м. Львів строком на 3 дні з 30.06.2020 по 02.07.2020, підстава - необхідність підписання. У вищезазначеному наказі не вказано назву підприємства, куди відряджається працівник, а також товариством не надано звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (обов`язковий документ, що підтверджує перебування працівника у відрядженні відповідно пп.170.9.2 п. 170.9 ст. 170 ГОСУ);

до проведення перевірки надано рахунок-фактура, виписаний ТОВ «Ландмаш». Вищезазначений рахунок-фактура містить печатку ТОВ «Ландмаш» та наявний підпис невідомої особи, також зазначено, що рахунок дійсний до оплати до 22.08.2020, проте, відповідно до платіжного доручення від 26.08.2020 №4977, наданого до проведення перевірки, оплату за товар документально оформлено 26.08.2020, що не відповідає даті кінцевої оплати, яка зазначена у рахунку-фактурі;

відповідно до договору складського зберігання від 22.07.2020 №17-з та акту приймання-передачі Товару, ТОВ «Ландмаш» документально оформлено зберігання майна ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро», документально придбаного у ТОВ «Ландмаш». Відповідно п. 5.1. договору складського зберігання від 22.07.2020 № 17-з: «Плата за зберігання майна включена у повну вартість придбаного товару, що передається на зберігання на підставі Акту приймання-передачі». Проте, відповідно до договору купівлі продажу документально укладеного 01.07.2020 предметом договору є виключно товар, номенклатура, кількість та ціна якого указана в специфікації №1 від 01.07.2020;

відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно v ТОВ «Ландмаш» відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна. Також, відповідно даних ЄРПН ТОВ «Ландмаш» відсутнє придбання послуг по оренді нерухомого майна;

згідно з наданими для перевірки обліковими регістрами у бухгалтерському обліку ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» вищевказана операція відображена по балансовому рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» контрагент - ТОВ«Ландмаш» наступними бухгалтерськими проведеннями: Дт208/ КтбЗІ - 1500600 грн., Дт 631/ Кт 311 - 1800720 грн., Дт 6442/ Кт 631 - 300120 грн. Станом на 31.07.2020 року по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» кредиторська заборгованість ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» перед ТОВ «Ландмаш» становить 1 800 720, 00 грн;

у ТОВ «Ландмаш» відсутні виробничі обладнання, наймані працівники, транспортні засоби, торгівельне обладнання, складське та офісне приміщення, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств та інших основних фондів у тому числі орендованих. Протягом періоду діяльності у ТОВ «Ландмаш» відсутня затратна частина на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інші витрати необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єктами господарювання, характерні для підприємств реального сектору економіки;

встановлено нереальність продажу ТОВ «Ландмаш» на адресу ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» мінеральних добрив, за відсутності придбання товарів документально реалізованих в адресу ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро», від інших (не задіяних у ланцюгу поставки) постачальників та нереальності виготовлення мінеральних добрив власним трудовим і виробничим ресурсам, що наведено в додатку № 5 до акту перевірки, примірник якого вручений директору ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро».

Позивачем до податкового органу подано заперечення на акт перевірки від 28.09.2020 №13/23-00-07/0405/38833440.

Листом Головного управління ДПС у Черкаській області від 20.10.2020 №23782/10/23-00-07-0414 заперечення позивача залишено без задоволення, а висновки акта перевірки без змін.

21.10.2020 ГУ ДПС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення №438/23-00-07-0410, яким ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2020 на суму 300 120 грн.

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним, прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, натомість позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Водночас, позивачем надано усі необхідні первинні документи, які відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені, позивачем доведено факт придбання товару із метою його використання в господарській діяльності, тому позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий кредит як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до вимог пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з частиною 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки зазначено, що позивачем не доведено реальність господарської операції з ТОВ «Ландмаш».

Також, у вказаному акті зазначено, що договір купівлі-продажу документально укладений 01.07.2020. Згідно п.2.1.2. передача товару здійснюється зі складу продавця за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Передільниця, вул. Польова.

Відповідно до повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма № 20-ОПП) дата взяття на облік вищезазначеного складу 20.07.2020.

Отже, на момент укладання зазначеного договору у позивача склад за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Передільниця, вул. Польова на обліку не перебував.

Судом першої інстанції встановлено (та не заперечується відповідачем), що в ТОВ «Ландмаш» наявний склад за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Передільниця, вул.Польова. Вказаний склад взято на облік 20.07.2020.

Як вбачається з актів прийому-передачі, товар Карамід N-46%, Нітроамафоска, Селітра аміачна 34,4% N прийнято позивачем з відповідального зберігання ТОВ «Ландмаш» 09.11.2020, 13.11.2020 та 17.11.2020 товар.

Отже, на момент передачі товару склад за адресою: Львівська область, Старосамбірський район, с. Передільниця, вул. Польова перебував на обліку у ТОВ «Ландмаш».

Крім того податковим органом зазначено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно у ТОВ «Ландмаш» відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна. Також, відповідно даних ЄРПН у ТОВ «Ландмаш» відсутнє придбання послуг по оренді нерухомого майна.

Однак, вказана обставина спростовується вищевикладеним.

З акту перевірки вбачається, що на підтвердження відрядження директора до м. Львів (місце складання договору та специфікації), позивачем було пред`явлено наказ «Про відрядження директора» від 30.06.2020 №10 до м.Львів строком на 3 дні з 30.06.2020 по 02.07.2020, підстава - необхідність підписання.

Відповідач зазначає, що у вищезазначеному наказі не вказано назву підприємства, куди відряджається працівник, а також товариством не надано звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (обов`язковий документ, що підтверджує перебування працівника у відрядженні відповідно пп.170.9.2 п. 170.9 ст. 170 ГОСУ).

Відповідно до п. 1 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59 (далі Інструкція №59) службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника державного органу (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Документами, що підтверджують зв`язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства, є, зокрема (але не виключно): запрошення сторони, що приймає і діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє у відрядження; укладений договір чи контракт; інші документи, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документи, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з діяльністю підприємства, яке відряджає працівника.

Всупереч зазначеним нормам, у наказі «Про відрядження директора» від 30.06.2020 №10 не вказано назву підприємства, куди відряджається працівник, однак зазначено мету виїзду, завдання, пункт призначення, строк відрядження та дату прибуття з відрядження.

Судом першої інстанції встановлено, що під час відрядження використовувався транспортний засіб ЗАЗ SENS, який належить ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

По завершенню відрядження директором ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» складено звіт про використання коштів, виданих на відрядження під звіт №1 від 02.07.2020, здано до бухгалтерії підприємства подорожній лист службового автомобіля №2 від 30.06.2020 в якому зазначено, що перед виїздом автомобіль заправлено на 40 літрів газом скрапленим та 48 літрів бензину та подорожній лист службового автомобіля №2 від 21.07.2020 ідентичного змісту. Вказані документи надавались відповідачу разом із запереченнями до акту перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем доведено перебування директора ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» у відрядженні.

В акті від 28.09.2020 №13/23-00-07/0405/38833440 зазначено, що під час проведення перевірки встановлено нереальність продажу ТОВ «Ландмаш» на адресу ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» мінеральних добрив, за відсутності придбання товарів документально реалізованих в адресу ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро», від інших (не задіяних у ланцюгу поставки) постачальників та нереальності виготовлення мінеральних добрив власним трудовим і виробничим ресурсам.

Крім того, податковим органом в акті перевірки від 28.09.2020 №13/23-00-07/0405/38833440 вказано, що ТОВ «Ландмаш» у липні 2020 року документально оформлено придбання товарів, зокрема у ТОВ «Ленлайс» () (вид діяльності неспеціалізована оптова торгівля) Караміду N-46%, Нітроамафоски, Селітри аміачної 34,4% N, пшениці, насіння соняшнику на суму ПДВ 2, 65 млн грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем доведено реальне походження та виробника мінеральних добрив Караміду N-46%, Нітроамафоски, Селітри аміачної 34,4% N, які в подальшому реалізовані ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро».

Також, в акті перевірки зазначено, що відповідно п. 5.1. договору складського зберігання від 22.07.2020 № 17-з : «Плата за зберігання майна включена у повну вартість придбаного товару, що передається на зберігання на підставі Акту приймання-передачі». Проте, відповідно до договору купівлі продажу документально укладеного 01.07.2020 предметом договору є виключно товар, номенклатура, кількість та ціна якого указана в специфікації №1 від 01.07.2020.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання договірних зобов`язань за договором складського зберігання від 22.07.2020 № 17-з позивачем прийнято товар з відповідального зберігання ТОВ «Ландмаш», а саме: Карамід N-46% у кількості 90 т, Нітроамафоска у кількості 121 т, Селітра аміачна 34,4% у кількості 50 т, що підтверджується актами прийому-передачі товару від 09.11.2020, 13.11.2020 та 17.11.2020.

За отриманням товару з відповідального зберігання за договором від 22.07.2020 №17-з, позивачем, згідно наказів від 08.11.2020 року №12, наказу від 12.11.2020 року №13 та наказу від 16.11.2020 року №14 відряджено працівників ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» до с.Передільниця, вул. Польова, Львівська область, для отимання та перевезення мінеральних добрив.

По завершенню відрядження, підзвітними особами складено звіт №3, №4, №5, №6, №7 від 10.11.2020, №8, №9, №10, №11, №12 від 14.11.2020 та №13, №14, №15 ВІД 18.11.2020 про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт.

Транспортування товару від с. Передільниця, вул. Польова, Львівська область до села Орловець, вул.Цвітківська, буд 44, Черкаська область (місцезнаходження позивача), здійснювалось транспортними засобами, які перебувають у власності позивача, що підтверджуються свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.

По операціях по транспортуванню мінеральних добрив із місця зберігання, згідно договору від 22.07.2020 №17-3 складено товарно-транспортні накладні:

09.11.2020 №036; 09.11.2020 №037; 09.11.2020 №038; 09.11.2020 №039; 13.11.2020 №052; 13.11.2020 №053; 13.11.2020 №054; 13.11.2020 №055; 17.11.2020 №057; 17.11.2020 №058.

Згідно накладної на переміщення №8 від 09.11.2020 нітроамофоска у кількості 105,18 т, накладної на переміщення № 9 від 13.11.2020 нітроамофоска у кількості 15,82 т та карбамід у кількості 90 т, накладної на переміщення №10 від 17.11.2020 аміачна селітра у кількості 50 т, позивачем в бухгалтерському обліку проведено переміщення зазначених товарів, які перебували на відповідальному зберіганні у ТОВ «Ландмаш» на склад підприємства.

У зв`язку із внесенням добрив під передпосівну культивацію на пшеницю озиму використано нітроамофоску у кількості 121т. і карбамід у кількості 75 т, що підтверджується актом списання товарів №122 від 30.11.2020 та на ріпак використано карбамід у кількості 15 т та аміачна селітра у кількості 50 т, що підтверджується актом списання товарів №123 від 30.11.2020.

Щодо відсутності у ТОВ «Ландмаш» виробничого обладнання, найманих працівників, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських та офісних приміщень, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств та інших основних фондів у тому числі орендованих, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інші витрати необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єктами господарювання, характерні для підприємств реального сектору економіки, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вироки у кримінальних провадженнях щодо здійснення ТОВ «Ландмаш» фіктивного підприємства або підробки документів відсутні.

Сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не є вичерпними ознаками нереальності вчинених господарських операцій, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки, а податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №815/225/17.

Щодо сертифікатів якості виробника товарів слід зазначити, що до заперечення на акт перевірки від 28.09.2020 №13/23-00-07/0405/38833440 позивачем до податкового органу надавалися сертифікат якості №Ж11-404 від 20.01.2020 на добриво аміачно-нітратне (селітра аміачна), виданий ПрАТ "РІВНЕАЗОТ" та сертифікат якості від 28.05.2020 на добриво комплексне мінеральне (нітроамофоска), видане Дніпропетровським заводом мінеральних добрив.

Щодо наданого контролюючому органу рахунку-фактури, який містить печатку ТОВ «Ландмаш» та підпис невідомої особи із зазначенням, що рахунок дійсний до оплати до 22.08.2020, проте, відповідно до платіжного доручення від 26.08.2020 №4977, наданого до проведення перевірки, оплату за товар документально оформлено 26.08.2020, що не відповідає даті кінцевої оплати, яка зазначена у рахунку-фактурі та кредиторської заборгованості ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» перед ТОВ «Ландмаш» у сумі 1800720 грн станом на 31.07.2020 року по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» суд зазначає, що вказані обставини не спростовують реальності господарської операції щодо придбання мінеральних добрив у липні 2020 року .

Позивачем проведено розрахунки за придбаний товар проведені у повному обсязі в тому числі ПДВ в ціні придбаних товарів у сумі 300 120, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 26.08.2020.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем підтверджено реальність господарської операції з ТОВ "Ландмаш" щодо придбання мінеральних добрив у липні 2020 року, тому позивач має право на включення податкової накладної, виписної ТОВ "Ландмаш" до податкового кредиту у складі податкової декларації з ПДВ за липень 2020 року.

Отже, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Черкаській області від 21.10.2020 №438/23-00-07-0410 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

І.О. Лічевецький