Справа № 540/3645/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3645/21
16 год 00 хв

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Шестаковій А.В.,

за участю:

представника позивача - Токарєвої І.В.,

представника відповідача - Луценко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - відповідач), в якому, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30.09.2021, просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Херсонській області "Про застосування дисциплінарного стягнення" № 851 від 10.06.2021;

- визнати протиправним та скасувати, виданий на підставі наказу Головного управління Національної поліції від 10.06.2021 № 851 наказ начальника Головного управління Національної поліції України в Херсонській області полковника поліції Прокудіна О. від 16.06.2021 № 156 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0079379) інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського районного відділу поліції зі служби із поліції за пунктом 6 частини 1 сттатті 11 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення );

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського районного відділу поліції ГУ НП в Херсонській області з 17.06.2021;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.06.2021 по день винесення рішення у справі.

Ухвалою від 27.07.2021 у справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначене на 17.08.2021.

Ухвалою від 17.08.2021 відкладене підготовче засідання на 24.09.2021 за клопотанням представника відповідача.

Ухвалою від 24.09.2021 продовжений строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначене підготовче засідання на 21.10.2021.

Ухвалою від 21.10.2021 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2021 о 14:00 год.

У судовому засіданні 19.11.2021 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 06.02.2013 по день звільнення 16.06.2021. З 24.07.2019 обіймав посаду дільничного інспектора поліції сектору превенції Генічеського ВП ГУНП, а з січня 2021 року переведений на посаду інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського РВП. 10.06.2021 відповідач прийняв наказ № 851, яким притягнув позивача до відповідальності у вигляді звільнення та наказ 16.06.2021 № 156 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського РВП. Позивач вважає зазначені накази безпідставними та необґрунтованими, покликаючись на те, що відповідач пропустив строк притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а також у відповідача відсутній вирок суду, що підтверджує вину позивача у службовому підробленні. При обранні відповідачем виду стягнення у спосіб звільнення, останнім не враховані обставини, що підлягали обов`язковому встановленню. Фактично в ході службового розслідування відповідач досліджував виключно обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 366 КК України відповідно до вимог ст. 91 КПК України. При цьому, відповідачем не встановлювалися обставини, які б свідчили про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку, а не порушення, що ставиться йому у вину в кримінальному провадженні та якому буде надана оцінка судом при вирішенні кримінальної справи. Ані матеріалами службового розслідування, ані будь-якими іншими доказами не підтверджується факт вчинення позивачем проступку, за який його притягнуто до відповідальності, тобто не встановлено порушення вимог Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського чи Правил етичної поведінки поліцейських, тобто вчинення ОСОБА_1 дій, що підриває довіру до нього як носія влади, призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним обов`язків інспектора поліції СРПП сектора превенції Генічеського РВП.

Також позивач наголошує, що відповідач не отримав від ОСОБА_1 письмових пояснень у ході службового розслідування. Наведені обставини, на думку позивача, є підставою для скасування спірних наказів та поновлення позивача на посаді, оскільки звільнення відбулось в порушення КЗпП України, Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про затвердження Дисциплінарного статуту національної поліції". Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

16.08.2021 відповідач надіслав відзив на позову заяву, в якому заперечує проти скасування оспорюваних наказів, оскільки вважає, що службове розслідування щодо встановлення факту вчинення лейтенантом поліції ОСОБА_1 проступку, що підриває довіру та авторитет поліці і її працівників в очах громадськості, негативно впливає на імідж поліції, тобто порушення позивачем службової дисципліни, проведене у відповідності до норм чинного законодавства, а викладені в ньому обставини та подані до суду матеріали службового розслідування підтверджують правові підстави для застосування до позивача заходів впливу у вигляді звільнення зі служби в поліції. Посилаючись на викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у період з 11.02.2013 до 06.11.2015 працював в органах внутрішніх справ. У період з 07.11.2015 до 16.06.2021 в Національній поліції України.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 24.07.2019 № 203 о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_1 призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектора превенції Генічеського відділу поліції ГУНП в порядку переведення.

19.04.2021 начальник Головного управління Національної поліції в Херсонській області видав наказ № 244, яким призначив службове розслідування з метою збирання, перевірки, оцінки матеріалів, повного та об`єктивного з`ясування обставин щодо вчинення поліцейським дисциплінарного проступку за інформацією про повідомлення інспектору СРПП Генічеського РВП ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення).

Пунктом 2 даного наказу створено дисциплінарну комісію.

05.05.2021 наказом начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 120 о/с старшого лейтенанта поліції Філенка Максима - інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського РВП відсторонено від виконання службових обов`язків на два місяці.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 18.05.2021 № 301 продовжений строк проведення службового розслідування до 18.06.2021.

10.06.2021 начальник Головного управління Національної поліції в Херсонській області затвердив висновок службового розслідування за фактом повідомлення інспектору СРПП Генічеського РВП ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України зі змісту якого слідує, що "… 27.04.2021 до ГУНП в Херсонській області (вх. № 1137/107/2021 від 27.04.2021) надійшла копія ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.04.2021 у справі № 937/5632/21 (1-кс/937/11121/21) про відсторонення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від посади, в якій зазначено, що при прийнятті рішення суд прийняв до уваги висновки судово-почеркознавчих експертиз №13-427 від 30.12.2020 та № СЕ-19/108-21/804-ПЧ від 01.03.2021.

Так, зазначено, що за висновком судово-почеркознавчої експертизи № 13-427 від 30.12.2020 у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 720817 від 07.04.2020 за ст. 173 КУпАП стосовно гр. Бєлової Віолети підпис від імені гр. ОСОБА_3 виконано не нею, а іншою особою; підпис від імені гр. ОСОБА_4 виконано не нею, а іншою особою; підпис в графі "Підпис посадової особи органу поліції, яка склала протокол" виконаний дільничним офіцером поліції Генічеського ВП ОСОБА_5 .

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 720816 від 07.04.2020 за ст.173 КУпАП у відношенні гр. ОСОБА_6 підпис від імені гр. ОСОБА_4 виконано не нею, а іншою особою; підпис в графі "Підпис посадової особи органу поліції, яка склала протокол" виконаний дільничним офіцером поліції Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 .

За висновком судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19/108-21/804-ПЧ від 01.03.2021, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 720817 від 07.04.2020 за ст. 173 КУпАП у відношенні гр. Бєлової Віолети підпис від імені гр. ОСОБА_7 виконаний, ймовірно, не гр. ОСОБА_8 , а іншою особою.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 720816 від 07.04.2020 за ст.173 КУпАП у відношенні гр. ОСОБА_6 підпис від імені гр. ОСОБА_9 виконаний не гр. ОСОБА_10 , а іншою особою; підпис від імені гр. ОСОБА_7 виконаний, ймовірно, не гр. ОСОБА_8 , а іншою особою.

Таким чином, старший лейтенант поліції ОСОБА_11 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, тобто вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів - протоколів про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 720817 від 07.04.2020 за ст. 173 КУпАП стосовно гр. ОСОБА_12 та серії АПР 16 № 720816 від 07.04.2020 за ст. 173 КУпАП стосовно гр. ОСОБА_6 …

… Інформація про надзвичайну подію за участі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 негативно вплинула на формування у населення думки про діяльність поліції та про проведені реформи, спрямовані на забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, професійного виконання поліцейськими своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність.

Аналізуючи причини і умови, що сприяли надзвичайній події за участю старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 службовим розслідуванням встановлено, що останній на момент вчинення дисциплінарного проступку обіймав посаду дільничного офіцера поліції Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області, мав спеціальне звання старший лейтенант поліції та здійснював функції представника влади, тому, відповідно до ч. 1 ст. З Закону України "Про запобігання корупції", є суб`єктом відповідальності за порушення ст. 42 зазначеного Закону…

… Проте, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, ігноруючи вимоги нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, нехтуючи цінностями, які старший лейтенант поліції ОСОБА_11 присягнув захищати, працівник грубо порушив вимоги Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про запобігання корупції", Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, внаслідок чого стало можливим вчинення кримінального правопорушення, тобто ОСОБА_11 скоїв такий дисциплінарний проступок, що підірвав довіру та авторитет поліції і її працівників в очах громадськості, негативно вплинув на імідж поліції та завдав непоправної шкоди репутації та авторитету Національної поліції України…

… Отже, службовим розслідуванням встановлено, що інспектор СРПП сектора превенції Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 порушив вимоги чинного законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів-протоколів про адміністративні правопорушення, фальсифікації документів, тобто скоїв такий проступок, що підриває довіру та авторитет поліції і її працівників в очах громадськості, негативно впливає на імідж поліції та завдав непоправної шкоди репутації та авторитету Національної поліції України, що підтверджується поясненнями свідків, висновками судово-почеркознавчих експертиз, іншими матеріалами службового розслідування.

Вчинені старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 дії несумісні з високим званням поліцейського, характер дисциплінарного проступку не залишає за працівником права подальшого перебування на службі в поліції…".

За наслідками службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку (пункт 3 резолютивної частини висновку від 10.06.2021), що за грубе порушення службової дисципліни, ігнорування вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. п. 1, 2, 3, 6, 9 ч. 3. ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, ст. ст. 38, 42 Закону України "Про запобігання корупції", ст. 256 КУпАП, Присяги працівника поліції, абз. 1, 2, 3 п. 1. розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у внесенні завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів-протоколів про адміністративні правопорушення, незабезпеченні захисту прав і свобод людини, що суперечить покладеним на поліцейського обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, інспектора СРПП сектора превенції Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції та позбавити премії повністю за червень 2021 року.

10.06.2021 начальник Головного управління Національної поліції в Херсонській області видав наказ № 851, пунктом 1 якого за грубе порушення службової дисципліни ігнорування вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. п. 1, 2, 3, 6, 9 ч. 3. ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, ст. ст. 38, 42 Закону України "Про запобігання корупції", ст. 256 КУпАП, Присяги працівника поліції, абз. 1, 2, 3 п. 1. розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 інспектора СРПП сектора превенції Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Філенка Максима (0079379) звільнено зі служби в поліції та позбавлено премії повністю за червень 2021 року.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 16.06.2021 № 156 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0079379) - інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського районного відділу поліції звільнено зі служби за ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Вважаючи протиправними накази відповідача від 10.06.2021 № 851 та від 16.06.2021 № 156 о/с, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача про незаконність спірних наказів, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Частиною шостою статті 43 Конституції України громадянам гарантований захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно зі ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11. 2018 за № 1355/32807 (далі Порядок № 893).

Згідно із п. 1 розділу VІІ Порядку № 893 застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19 - 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Таким чином, зі змісту наведених вище положень Закону № 580-VIII, Закону № 2337-VIII та Порядку № 893 слідує, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського та наказів керівника, тобто дотримуватися службової дисципліни. За порушення службової дисципліни, тобто за вчинення дисциплінарного проступку, до поліцейського застосовується дисциплінарне стягнення. Керівник визначає види дисциплінарного стягнення, застосування яких залежить від тяжкості дисциплінарного проступку. Обставини щодо вчинення поліцейським дисциплінарного проступку та ступінь тяжкості такого проступку підлягають встановленню у ході службового розслідування.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач, серед іншого, наполягає на порушенні відповідачем строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що, на його думку, є підставою для визнання протиправними та скасування оспорюваних наказів.

З приводу зазначених доводів позивача, суд, дослідивши надані відповідачем матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_1 , яке проведене у червні 2020 року, встановив наступне.

15.05.2020 начальник Головного управління Національної поліції в Херсонській області видав наказ № 325, яким призначив службове розслідування за фактом звернення гр. Бєлової Віолетти щодо можливих порушень службової дисципліни працівниками Генічеського ВП ГУНП під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

12.06.2020 начальник Головного управління Національної поліції в Херсонській області затвердив висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, в якому зазначено, що дане службове розслідування призначене з метою з`ясування обставин, викладених у скарзі гр. Бєлової Віолетти від 23.04.2020 та гр. ОСОБА_9 від 23.04.2020 щодо можливих порушень службової дисципліни працівниками Генічеського ВП ГУНП. За результатами проведення службового розслідування факт підробки підписів правопорушників, понятих та свідків під час оформлення дільничним офіцером поліції сектору превенції Генічеського ВПТ ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 матеріалів про адміністративні правопорушення, не вдалося підтвердити або спростувати, через наявність у таких діяннях ознак кримінального правопорушення. За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія вважала б (пункт 3 резолютивної частини висновку від 12.06.2020) суворо вказати дільничному офіцеру поліції СП Генічеського ВП ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 на неухильне дотримання вимог Законів України "Про Національну поліцію" та "Про звернення громадян", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та інших наказів МВС та Національної поліції України.

Як визначено статтею 21 Дисциплінарного статуту у разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Таким чином, суд встановив, що 12.06.2020 затверджений висновок про результати службового розслідування, проведеного за фактом вчинення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 дисциплінарного проступку, зокрема, підробки підписів правопорушників, понятих та свідків під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. За результатами службового розслідування, порушення ОСОБА_5 службової дисципліни не встановлено.

У силу ст. 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Отже, про вчинення позивачем дій, які полягають у внесенні завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів-протоколів про адміністративні правопорушення, відповідач дізнався 12.06.2020, тобто у день затвердження висновку службового розслідування.

Варто відмітити, що саме дії ОСОБА_1 щодо внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів-протоколів про адміністративні правопорушення, відповідач кваліфікував, як грубе порушення службової дисципліни у висновку про службове розслідування від 10.06.2021.

Натомість, відповідач стверджує, що ним не порушені строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки службове розслідування проведене у травні-червні 2021 за фактом повідомлення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке яке мало місце 08.04.2021.

Суд критично оцінює доводи відповідача про дотримання ним строків застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, оскільки як у червні 2020 року, так і у червні 2021 року встановленню у ході службового розслідування підлягали одні і ті ж саме обставини - внесення ОСОБА_1 неправдивих відомостей до офіційних документів-протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд зауважує, що такі дії мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення), та за вказаною статтею позивач є підозрюваним.

Станом на день притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності 10.06.2021, вироку суду, який би набрав законної сили, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, не постановлено.

Отже, суд встановив, що події, обставини щодо яких ставляться в провину позивачу та зумовили притягнення його до дисциплінарної відповідальності, мали місце у період квітня-червня 2020 року, а накладення дисциплінарного стягнення відбулося 10.06.2021.

Таким чином, суд вважає, що про існування обставин, які відповідач кваліфікує, як порушення службової дисципліни, начальник ГУ НП в Херсонській області дізнався 12.06.2020.

Натомість наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення відповідач видав 10.06.2021, тобто через 12 місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності поза межами строку, встановленого ст. 21 Дисциплінарного статуту.

Європейський суд з прав людини у пункті 137 Рішення у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) зазначив, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. <…> Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

У пункті 181 цього ж Рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що необхідні процедурні гарантії, які б могли запобігти свавільному застосуванню відповідного матеріального законодавства, не були запроваджені. Зокрема, національне законодавство не передбачало будь-яких обмежень строків ініціювання та здійснення провадження щодо судді за "порушення присяги". Відсутність будь-яких строків давності, що розглядалася вище за статтею 6 Конвенції, давала дисциплінарним органам повну свободу дій та порушила принцип юридичної визначеності.

Викладене зумовило констатацію Європейським судом з прав людини порушення з боку України, серед іншого, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо принципу юридичної визначеності та відсутності строку давності для провадження стосовно заявника.

Беручи до уваги прийняття відповідачем наказу № 851 поза межами строків, передбачених ст. 21 Дисциплінарного статуту, суд дійшов висновку, що таке порушення є підставою для скасування пункту 1 наказу від 10.06.2021 № 851 та задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині.

У зв`язку із визнанням судом протиправним та скасування наказу від 10.06.2021 №851 про застосування дисциплінарного стягнення, суд вважає, що дана обставина є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування наказу від 16.06.2021 №156 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вирішуючи даний спір, суд також вважає за необхідне врахувати наступне.

Підставою для застосування стягнень, передбачених ст. 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення дисциплінарного проступку, яким визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення.

У силу вимог частини третьої статті 2 КАС України адміністративний суд у порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Водночас, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової кваліфікації діяння особи чи інших аспектів кримінального провадження, у тому числі дій слідчого чи прокурора в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судом насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.

При цьому, слід ураховувати, що на відміну від звільнення зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вгляді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway", заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Разом з цим, суд зауважує, що ГУ НП в Херсонській області у своєму висновку за результатами службового розслідування від 10.06.2021 відтворило виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, який міститься у письмовому повідомленні про підозру, зазначивши при цьому, що позивач вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів - протоколів про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 720817 від 07.04.2020 за ст. 173 КУпАП стосовно гр. Бєлової Віолети та серії АПР 16 № 720816 від 07.04.2020 за ст. 173 КУпАП стосовно гр. ОСОБА_6 , тобто підробив підписи понятих, у той час, як ОСОБА_1 не визнаний винним у вчиненні таких дій у передбачений КК України спосіб, що дало органам досудового розслідування підстави допускати, що позивач вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України та надати йому правову кваліфікацію.

Разом з тим, складу жодного дисциплінарного проступку, визначеного Дисциплінарним статутом, Правилами етики висновком службового розслідування від 10.06.2021 в діях позивача не встановлено.

Повідомлення про підозру є тільки формальним припущенням органу, який проводить досудове розслідування, про те, що конкретна особа причетна до злочину. Таке припущення ґрунтується на неостаточних (неповних) результатах досудового розслідування і кримінально-правова кваліфікація поставленого їй за провину діяння може бути змінена. З часу оголошення цієї підозри особа набуває статусу підозрюваного, однак її вину у вчиненні злочину ще потрібно довести, принаймні на цій стадії кримінального провадження твердити про її винуватість як доказаний факт не можна.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням якого кореспондує статті 62 Конституції України, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 818/248/17, від 14.11.2018 у справі № 802/522/16-а, від 03.07.2019 у справі № 816/2050/16, від 22.03.2021 у справі № 320/4340/20.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення - не пов`язаного із кримінально-правовою кваліфікацією тих самих дій, які водночас стали підставою для службового розслідування і кримінального провадження, є неправомірним та таким, що суперечить чинному законодавству.

З огляду на викладене вище, суд скасовує наказ від 16.06.2021 № 156 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, як незаконний.

Скасування судом спірних наказів має наслідком поновлення позивача на службі в поліції на посаді, яку останній займав до звільнення з наступного дня після звільнення, тобто з 17.06.2021, оскільки 16.06.2021 є днем звільнення та останнім днем роботи.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13" зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Пунтом 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 № 260 (далі-Порядок № 260) визначено, що виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Таким чином, оскільки розрахунок суми грошового забезпечення за невідпрацьовані дні, виходячи із пункту 8 наведеного вище Порядку № 260, здійснюється з урахуванням календарних днів, суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу позивача суд обраховує, виходячи із календарних днів, як це передбачено також у Порядку № 100.

Як вбачається з довідки ГУ Нацполіції в Херсонській області від 11.08.2021 № 611, загальна сума нарахованого грошового забезпечення за останні два повні місяці роботи ОСОБА_1 становить 20763,71 грн, у тому числі за квітень 2021 14379,46 грн, за травень 2021 6384,25 грн.

Отже, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 340,39 грн (20763,71: 61 календарний день).

Час вимушеного прогулу ОСОБА_1 у період з 17.06.2021 до 19.11.2021 включно становить 156 календарних днів, а тому стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 53100,00 грн (340,39 грн х 156 к.д.).

Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, враховуючи приписи статті 371 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність звернення постанови суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 17.06.2021 та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10227,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд повністю задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 10.06.2021 № 851 "Про застосування дисциплінарного стягнення".

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 16.06.2021 № 156 о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського районного відділу поліції.

Поновити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 17.06.2021.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області (; вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73014) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.06.2021 до 19.11.2021 включно у сумі 53100 (п`ятдесят три тисячі cто) грн з відрахуванням податків та зборів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції Генічеського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 17.06.2021.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Херсонській області (; вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73014) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10227 (десять тисяч двісті двадцять сім) грн з відрахуванням податків та зборів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Херсонській області (; вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73014).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29 листопада 2021 р.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 106030000