Справа № 634/1193/21
Суддя: Зимовський О. С.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 634/1193/21
Провадження № 2-а/634/34/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

судді - Зимовського О.С.,

за участі секретаря - Лісняк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Сахновщина Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову поліцейського батальйону 1 роти 1 Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенанта поліції Яїчного Д.В., серії ЕАО № 4923988 від 19.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що він 19.10.2021 року в смт Стрижавка траса М-21 297 км керуючи транспортним засобом MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD CLASIK 24-2, державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений поліцейським батальйону 1 роти 1 Управління патрульної поліції в Вінницькій області лейтенантом поліції Яїчним Д.В. На місці зупинки відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено, що позивач керуючи вантажним автомобілем MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD CLASIK 24-2, державний номерний знак НОМЕР_2 , о 13 год. 29 хв., в смт Стрижавка траса М-21 297 км перевозив великогабаритний вантаж, без дозволу від органів національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Позивач вважає її протиправною і такою, що винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, зокрема ст. 245 КУпАП, щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вимог ст. 268 КУпАП. Крім того, в оскаржуваній постанові не вказано фактичні габарити ТЗ з вантажем, що могло б надати підстави стверджувати наявність порушення. Також, працівниками поліції не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу, тобто матеріали справи не містять належних та допустимих доказів перевищення ТЗ встановлених габаритних параметрів. Відповідно до абзацу 17 п.1.10 ПДР «габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (втому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю». Позивач вказує, що відповідно до п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України підчас організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 №1007/1207 (далі-Порядок №1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансбезпеки та працівниками відповідних підрозділів МВС. При цьому, Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, передбачає, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (вісі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики, а габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів. А тому, позивач вважає, що працівники поліції мали право провести лише документальну перевірку, оскільки фактична зупинка ТЗ була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції, до того ж, вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку № 879. Також позивач вказує, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на будь-які інші докази вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, позивач вказує, що згідно Примітки до статті ст. 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. З огляду на вищевикладене вважає, що поліцейським неправомірно було винесено відносно нього дану постанову, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, позов просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4923988 від 19.10.2021 року, позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень за те, що він 19.10.2021 року о 13:29 год. керуючи вантажним автомобілем MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом TAD CLASIK 24-2, державний номерний знак НОМЕР_2 , о 13 год. 29 хв., в смт Стрижавка траса М-21 297 км перевозив великогабаритний вантаж, без дозволу від органів національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи із змістовного аналізу положень діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення правопорушення було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, не надав, відзиву щодо пред`явленого адміністративного позову, не направив.

В оскаржуваній постанові серії ЕАО №4923988 від 19.10.2021 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить висновку про необхідність скасування постанови серії ЕАО № 4923988 від 19.10.2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України, яка передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

А тому враховуючи, що до позовної заяви позивачем додано квитанцію від 27.10.2021 року, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 454,00 грн., відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 241, 243-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕАО №4923988 від 19.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати.

Стягнути з відповідача Управління патрульної поліції в Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 13.12.2021 року.

Суддя: /аідпис/

Копія вірна. Суддя: