Справа № 640/523/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/523/21 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_1 , в якому просило:

1) визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І. О. від 09 грудня 2020 року про накладення штрафу в межах ВП №63027657;

2) визнати бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І.О., що полягає у неприйнятті рішення, в межах ВП №63027657, про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 6 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваною постановою від 09 грудня 2020 року ВП №63027657 накладено штраф на позивача за невиконання виконавчого листа від 13 жовтня 2017 року №755/2240/17 про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» предмету лізингу та передачу цього транспортного засобу ОСОБА_1 .

Проте, оскільки рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року у справі №755/13708/17, яке набрало законної сили 28 травня 2018 року, встановлено нікчемність договору фінансового лізингу №00008400 від 27 серпня 2013 року, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» з ОСОБА_1 , тому у відповідача були відсутні підстави для накладення штрафу за невиконання згадуваного виконавчого документу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2021 року у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині позовних вимог про визнання бездіяльності старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І.О., що полягає у неприйнятті рішення в межах ВП №63027657 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 6 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» протиправною - відмовлено.

У подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року позовні вимоги - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І. О. від 09 грудня 2020 року про накладення штрафу в межах ВП №63027657.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб, та у порядку, що визначені чинним законодавством України.

На думку апелянта, оскільки боржником пропущено строки для оскарження спірної постанови, тому остання не підлягає скасуванню.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що всі виконавчі дії були вчинені на виконання виконавчого листа №755/2240/17 від 13 жовтня 2017 року, який є чинним та не скасований у судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що невиконання судового рішення у справі №755/2240/17 має поважні причини, про що неодноразово повідомлялось державному виконавцю.

На думку позивача, судом першої інстанції було прийнято законне та обгрунтоване рішення, так як постанова про накладення штрафу винесена з порушенням вимог чинного законодавства України.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження №63027657 з примусового виконання виконавчого листа №755/2240/17, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 13 жовтня 2017 року про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» предмету лізингу та передачу цього транспортного засобу ОСОБА_1 .

У подальшому, постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної І.О. від 09 грудня 2020 року на позивача накладено штраф у розмірі 5 100 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виконавче провадження №63027657 відкрито з примусового виконання виконавчого листа №755/2240/17, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 13 жовтня 2017 року про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» предмету лізингу (за договором про фінансовий лізинг № 00008400 від 27 серпня 2013 року) та передачу транспортного засобу ОСОБА_1 , втім з огляду на встановлення нікчемності вказаного договору про фінансовий лізинг № 00008400 від 27 серпня 2013 року, у відповідача були відсутні підстави, визначені Законом України «Про виконавче провадження» для накладення на позивача штрафу.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно частин першої та другої статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» надає підстави стверджувати, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) та відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Тобто, державному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі визначеному Законом №1404-VІІІ.

Як свідчать матеріали справи, 17.08.2017 Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто справу № 755/2240/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше лізинг Україна», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Інна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та вилучення транспортного засобу, який є предметом лізингу, та постановлено рішення, яким позовні вимоги задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 13.01.2017 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Доценко І.П., зареєстрований в реєстрі за № 12, про повернення об`єкту лізингу, вилучено його та передано ОСОБА_1 .

На виконання вищевказаного рішення, 13 жовтня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №755/2240/17, який перебуває на даний час на примусовому виконанні в Дніпровському відділі державної виконавчої служби.

У той же час, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції звернув увагу на те, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року у справі №755/13708/17, яке набуло законної сили 28 травня 2018 року, відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг №00008400 від 27 серпня 2013 року.

Під час вирішення вказаної справи, суд дійшов до висновку про те, що оскільки договір про фінансовий лізинг від 27.08.2013, підписаний ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 , не є нотаріально посвідченим, відтак у силу вимог частини першої статті 220 ЦК України зазначене тягне за собою його нікчемність, яка встановлена законом.

З огляду на вказане, позивач вважає, що у судовому порядку встановлено факт нікчемності договору про фінансовий лізинг № 00008400 від 27 серпня 2013 року, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» з ОСОБА_1 .

У той же час, колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» зверталось до суду з вимогою до суду про застосування наслідків недійсності правочину - договору про фінансовий лізинг № 00008400 від 27 серпня 2013 року.

Предметом вирішення справи №755/13708/17 був факт стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг №00008400 від 27 серпня 2013 року, а не його нікчемність.

До того ж, постанова про відкриття виконавчого провадження від 15 вересня 2020 року №63027657 є чинною та не скасованою у судовому порядку.

Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва у справі №755/2240/17 від 08 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 сісчня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Інна Петрівна про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У даному випадку, позивачем не було надано державному виконавцю доказів та не наведено обставин, які б свідчили про неможливість виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі №755/2240/17.

Слід зазначити, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 липня 2021 року у справі №755/2775/21, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної Ірини Олександрівни, заінтересовані особи: Ши, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Інна Петрівна - відмовлено в задоволенні скарги в частині вимог про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Очеретяної І.О. від 20.01.2021 про закінчення виконавчого провадження №63027657.

Приймаючи вказані рішення, суди виходили з того, що оскільки державний виконавець здійснив всі необхідні дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання рішення суду немайнового характеру, яке не може бути виконано без особистої участі боржника, а наведені причини не виконання рішення, скаржником, є неповажними, відтак вказана постанова є правомірною.

При цьому, суд зазначив, що доводи ТОВ «Порше Лізинг Україна» щодо факту недійсності договору про фінансовий лізинг, на підставі якого ОСОБА_1 набув право користування автомобілем, фактично ґрунтуються на власному тлумаченні наслідків для сторін ухвалення судом рішення про визнання правочину недійсним.

Згідно частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відтак, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції.

У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук