Справа № 520/5971/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 р. Справа № 520/5971/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021, суддя Спірідонов М.О., 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 17.08.21 по справі № 520/5971/21

за позовом Приватного підприємства "Фортуна Лімітед"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "Фортуна Лімітед", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

1. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року.

2. Стягнути з державного бюджету України на користь Приватного підприємства Фортуна Лімітед () витрати на оплату судового збору та витрати пов`язанні з правничою допомогою адвоката в розмірі 200 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що податкові повідомлення-рішення №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Приватного підприємства «Фортуна Лімітед» () сплачений судовий збір у сумі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, відповідач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 30.11.2021 представник позивача, Яковлев Є.В., та представник відповідача, Зекова С.П., підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що працівниками Головного управління ДПС у Харківській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ПП «Фортуна Лімітед» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2019 року, валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2019, з питань єдиного внеску на зальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 30.09.2019 та іншого законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2019 за наслідками якої було складено акт 3215/20-40-07-01-08/39337075 від 26.02.2021 року.

Згідно висновків Акту відносно ПП «Фортуна Лімітед» встановлено наступні порушення:

1. п. 44.1, 44.2 ст. 44, п. 50.1 ст. 50, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 п.п. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139, п.п. 140.5.10 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на прибуток у сумі 4 855 369 грн, в т.ч. за 4 квартал 2017 року - 451 125 грн, 1 квартал 2018 року - 1 122 921 грн, 2 квартал 2018 року - 484 691 грн, 3 квартал 2018 року - 643 388 грн, 4 квартал 2018 року - 367 618 грн, 1 квартал 2019 року - 118 544 грн, 2 квартал 2019 року - 1 333 496 грн, 3 квартал 2019 року - 333 586 грн.

2. п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.4, п. 200.7 ст. 200, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на додану вартість до сплати на суму 867 522 грн, в ому числі: листопад 2018 -311 923 грн, квітень 2019 - 229 248грн, травень 2019 - 326 351 грн,; завищення сум ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, всього у сумі 1 147 935 грн, в тому числі: за квітень 2018 р. - 776 161 грн, червень 2019 - 371 774 грн; завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларацій) на загальну суму 231 316 грн, в т.ч. за вересень 2019 року на суму 231 316 грн.

3. п. 286.2, 286.5, 286.6 ст. 286, п. 287.8 ст. 287 Податкового кодексу України, ПП «Фортуна Лімітед» занижено податок на землю всього на суму 334 611,68 грн, в т.ч. 2017 р. (грудень) - 14 957,73 грн., 2018 р. -182 513,83 грн, 2019 р. (січень-вересень) - 137 140,12 грн.

4 п. 286.2, п. 286.4 ст. 286 Податкового кодексу України не надано податкову декларацію з податку на землю за 2017 рік (грудень), 2018 рік, 2019 рік.

5. п.п. 266.2.1 п. 266.2, п.п. 266.3.1, 266.3.3 п. 266.3, п.п. 266.5.1, п. 266.5, 266.6.1 п. 266.6,п.п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України ПП «Фортуна Лімітед» занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період, що перевірявся, всього на суму 179 266,19 грн, в тому числі: 2018 р. - 113 714,35 грн (1 квартал - 19 524,16 грн, 2 квартал - 29 286,23 грн, 3 квартал - 29 286,23 грн, 4 квартал - 35 617,73 грн), 2019 р. - 65 551, 68 грн (1 квартал - 39 902,58 грн, 2 квартал -8 549,73 грн, 3 квартал - 8 549,73 грн, 4 квартал - 8 549,73 грн.)

6. п.п. 266.8.1 п. 266.8 ст. 266 ПП «Фортуна Лімітед» не надано декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018, 2019 p.p.

На підставі вище зазначених висновків відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

№1 від 22 березня 2021 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1 147 935 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 286 983,75 грн.

№1 від 22 березня 2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 231 316 грн. - №1 від 22 березня 2021 року, яким застосовано фінансову санкцію за платежем земельний податок з юридичних осіб в розмірі 1020 грн. №1 від 22 березня 2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб в розмірі 334 611,68 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 83 652,92 грн. №1 від 22 березня 2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 179 266,19 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 44 816,55 грн.

№1 від 22 березня 2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 867 522 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 433 761 грн.

№1 від 22 березня 2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 4 855 369 грн, та застосовано штрафні санкції в розмірі 1 213 842,25 грн.

№1 від 22 березня 2021 року, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на нерухоме майно в розмірі 680 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю останнього, оскільки вони стосуються із здійсненням та введенням позивачем бухгалтерського та податкового обліку при укладенні та оформленні договорів. Документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу, а дії позивача щодо формування податкового кредиту є правомірними.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи та узгоджуються із приписами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Як встановлено проведеною перевіркою, позивачем не підтверджено здійснення господарських операцій з контагентами: ПП «К`ю Парте» (), ПП «Альватрейдінг» (), ПП «Юнісвіт» (), ПП «Фостерс» (), ПП «Смартбуд-Трейд» (), ПП «ТАЙМІКС» (), ТОВ ТК «Російський продукт» ( ), ПП «АЗЧ ПОСТАЧ» (), та порушення зазначеними контрагентами порядку складання бухгалтерських документів (дефектність відповідних первинних документів складених особами, які фактично не здійснювали їх складання та підписання, не здійснювали відповідних господарських операцій).

Під час проведення перевірки не встановлено відповідних первинних документів, що підтверджують факт відвантаження товару. Згідно наявних документів, на підставі яких проводилась перевірка, до перевірки не надано належним чином оформлених транспортних та супроводжувальних документів підтверджуючих переміщення товару від ПП «К`ю Парте» (), ПП «Альватрейдінг» (), ПП «Юнісвіт» (), ПП «Фостерс» (), ПП «Смартбуд-Трейд» (), ПП «ТАЙМІКС» (), ТОВ ТК «Російський продукт» (), ПП «АЗЧ ПОСТАЧ» () до Замовника (ПП «Фортуна Лімітед»).

Крім того, по взаємовідносинам з ПП «К`ю парте» до видаткових накладних від 01.06.2018 № 397, від 27.06.2018 № 427, від 10.07.2018 № 561, від 24.07.2018 № 591 взагалі не надано документально оформлених товарно-транспортних накладних.

Отже відповідачем було зроблено висновок про порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) встановлення заниження доходів ПП «Фортуна Лімітед» всього на суму 15 349 730 грн. та на порушення пп. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 ПК України, встановлено завищення суми податкового кредиту на загальну ПДВ 3 074 033 гривні.

Також судом встановлено та зазначена обставина не заперечувалась відповідачем по справі, що відносно господарських операцій з ТОВ «К`ю Парте», ПП «Альватрейдінг», ПП «Юнісвіт», ПП «Фостерс», ПП «Смартбудтрейд», ПП «АЗЧ Постач», ТОВ «Російський продукт», ПП «Таймікс», ТОВ «ЮФ «Потенціал» контролюючим органом було встановлено нереальність господарських операцій через наявність податкової інформації по контрагентам позивача та нібито недостатність даних в первинній бухгалтерській документації. Відносно господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ЮФ «Потенціал», а саме встановлено недоцільність укладання даних договорів. Стосовно віднесення заборгованості до безнадійної по господарським операціям з ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», з ТОВ «Пріват-бізнес», з ФОП ОСОБА_2 , з ТД «Будпартнер», з ПП «Технобазіс».

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, з наступними змінами та доповненнями, в чинній на момент виникнення спірних відносин редакції).

Згідно пп.14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ("а" п.198.1 ст.198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

При цьому, податковий кредит в силу приписів п.198.3 ст.198 ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Водночас, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст.201 ПК України).

Згідно з п.200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У підп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно з підп. "б" п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

З наведеного слідує, що ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість.

Відповідно до п. 14.1.54 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників -резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

є) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно п. 134.1 ст.. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно ст.. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно п. 6 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за №27/4248, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Пунктом 5. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (далі Положення бухгалтерського обліку 15 «Доходи») визначено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції .

Відповідно до п. 7 Положення бухгалтерського обліку 15 «Доходи» визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:

дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

інші операційні доходи;

фінансові доходи;

інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів,, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Крім іншого, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст. 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (ч. 1 ст. 8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Згідно абз. 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Тобто будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Відносно господарських операцій з ТОВ «К`ю Парте», ПП «Альватрейдінг», ПП «Юнісвіт», ПП «Фостерс», ПП «Смартбудтрейд», ПП «АЗЧ Постач», ТОВ «Російський продукт», ПП «Таймікс», ТОВ «ЮФ «Потенціал», ТОВ «Паркінг+», ФОП ОСОБА_3 , колегією суддів встановлено наступне.

Позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ПП «К`ю Парте» по договору 13/04-18 від 13.04.2018, відповідно до якого ПП «К`ю Парте» (постачальник) зобов`язується поставити, а ПП "Фортуна Лімітед" (покупець) прийняти та оплатити товар (дошка дубова необрізна).

Вище вказані господарські операції підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними №184 від 16.04.2018, №185 від 17.04.2018, №351 від 17.05.2018, №350 від 17.05.2018, №348 від 16.05.2018, №353 від 18.05.2018, №349 від 16.05.2018, №352 від 18.05.2018, №554 від 18.07.2018, №555 від 19.07.2018, №397 від 01.06.2018, №427 від 27.06.2018, №561 від 10.07.2018, №591 від 24.07.2018 товарно-транспортними накладними №Р184 від 16.04.2018, №Р185 від 17.04.2018, №Р351 від 17.05.2018, №Р350 від 17.05.2018, №Р348 від 16.05.2018, №Р353 від 18.05.2018, №Р349 від 16.05.2018, №Р352 від 18.05.2018, №Р554 від 18.07.2018, №Р555 від 19.07.2018 №ОКЬЮ0000397 від 01.06.2018, та банківські виписки про оплату товару.

Також позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ПП «Альватрейдінг» по договору №07/07 від 07.07.2015, відповідно до якого ПП «Альватрейдінг» (постачальник) зобов`язується поставити, а ПП "Фортуна Лімітед" (покупець) прийняти та оплатити товар (пиловник ДУБ).

Вище вказані господарські операції підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними №1 від 04.07.2018, №3 від 13.07.2018, №4 від 18.07.2018, №6 від 27.07.2018, товарно-транспортними накладними №Р1 від 04.07.2018, №3 від 13.07.2018, №Р4 від 18.07.2018, №Р6 від 27.07.2018 та банківськими виписками.

Також позивач (покупець) за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ПП «Юнісвіт» (постачальник) по договору №14/08 від 14.08.2018 з поставки товару (волокна штапельні, клей картон). По взаємовідносинам з ПП «Юнісвіт» по договору №14/08 від 14.08.2018 підтверджується видатковими накладними №233 від 16.08.2018, №256 від 21.08.2018, товарно-транспортними накладними №Р233 від 16.08.2018, №Р256 від 21.08.2018.

Також позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ПП «Фостерс» по договору №30/08-18 від 30.08.2018, відповідно до якого ПП «Фостерс» (продавець) зобов`язується передати, а ПП "Фортуна Лімітед" (покупець) прийняти та оплатити товар (ізолон, нитки капрон, нітрофарба взуттєва чорна, проволока, клей, волокна штапельні та ін.).

Вище вказані господарські операції підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними №335 від 16.10.2018, №334 від 02.10.2018, №36 від 17.09.2018, №35 від 03.09.2018, №581 від 20.12.2018, №517 від 01.11.2018, товарно-транспортними накладними №Р335 від 16.10.2018, №Р334 від 02.10.2018, №Р36 від 17.09.2018, №Р35 від 03.09.2018, №Р581 від 20.12.2018, №Р517 від 01.11.2018, та виписками банку

Крім того позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ПП «Смартбуд-трейд» по договору №17/11-18 від 17.11.2018, відповідно до якого ПП «Смартбуд-трейд» (постачальник) зобов`язується поставити, а ПП "Фортуна Лімітед" (покупець) прийняти та оплатити товар (ізолон, дошка соснова, каркас металевий, саморіз, лак, волокна штапельні та ін.).

Вище вказані господарські операції підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними №124 від 22.11.2018, №216 від 03.12.2018, №25 від 16.01.2019, №319 від 16.04.2019, №610 від 03.06.2019, №626 від 17.06.2019, №627 від 24.06.2019, №843 від 01.08.2019, №869 від 02.08.2019 товарно-транспортними накладними №Р124 від 22.11.2018, №Р216 від 03.12.2018, №Р25 від 16.01.2019, №Р319 від 16.04.2019, №610 від 03.06.2019, №626 від 17.06.2019, №627 від 24.06.2019, №Р843 від 01.08.2019 №Р869 від 02.08.2019 та виписок банку.

По взаємовідносинам з ПП «Смартбуд-трейд» по договору №24/11-18 від 24.11.2018 підтверджується видатковими накладними №117 від 26.11.2018, №118 від 27.11.2018, №122 від 13.12.2018, №121 від 13.12.2018, №44 від товарно-транспортними накладними №ОФЛ0000118 від 27.11.2018, №ОФЛ0000121 від 13.12.2018, №ОФЛ00000020 від 05.04.2019 та банківськими виписками.

Також позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ПП «АЗЧ Постач» по договору №01/03-18 від 01.03.2018 , відповідно до якого ПП «АЗЧ Постач» (постачальник) зобов`язується поставити, а ПП "Фортуна Лімітед" (покупець) прийняти та оплатити товар (дошка дубова необрізна, листи х/кта ін.).

Вище вказані господарські операції підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними №295 від 16.03.2018, №294 від 16.03.2018, №292 від 16.03.2018, №323 від 16.03.2018, №298 від 16.03.2018, №297 від 16.03.2018, №296 від 16.03.2018, №293 від 16.03.2018, №328 від 16.03.2018, №291 від 16.03.2018, №306 від 19.03.2018, №305 від 19.03.2018, №304 від 19.03.2018, №303 від 19.03.2018, №302 від 19.03.2018, №301 від 19.03.2018, №300 від 19.03.2018, №299 від 19.03.2018, №314 від 20.03.2018, №313 від 20.03.2018, №312 від 20.03.2018, №311 від 20.03.2018, №310 від 20.03.2018, №309 від 20.03.18, №308 від 20.03.18, №307 від 20.03.18, №315 від 21.03.2018, №316 від 21.03.2018, №317 від 21.03.2018, №318 від 21.03.2018, №319 від 21.03.2018, №320 від 21.03.2018, №321 від 21.03.2018, №322 від 21.03.2018 товарно-транспортними накладними №Р295 від 16.03.2018, №Р294 від 16.03.2018, №Р292 від 16.03.2018, №323 від 16.03.2018, №Р298 від 16.03.2018, №Р297 від 16.03.2018, №Р296 від 16.03.2018, №Р293 від 16.03.2018, №Р291 від 16.03.2018, №306 від 19.03.2018, №Р305 від 19.03.2018, №Р304 від 19.03.2018, №Р303 від 19.03.2018, №Р302 від 19.03.2018, №Р301 від 19.03.2018, №Р300 від 19.03.2018, №Р299 від 19.03.2018, №Р314 від 20.03.2018, №Р313 від 20.03.2018, №Р312 від 20.03.2018, №Р311 від 20.03.2018, №Р310 від 20.03.2018, №Р309 від 20.03.18, №Р308 від 20.03.18, №Р307 від 20.03.18, №Р315 від 21.03.2018, №Р316 від 21.03.2018, №Р317 від 21.03.2018, №Р318 від 21.03.2018, №Р319 від 21.03.2018, №Р320 від 21.03.2018, №Р321 від 21.03.2018, №Р322 від 21.03.2018 та виписками банку.

Також позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Російський продукт» по договору №10/12-18 від 10.12.2018, відповідно до якого ТОВ «Російський продукт» (продавець) зобов`язується поставити, а ПП "Фортуна Лімітед" (покупець) прийняти та оплатити товар (волокна штапельні, заготовка верху взуття, шкіра -спилок чорний).

Вище вказані господарські операції підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а саме: видатковими накладними №127 від 19.12.2018, №157 від 24.04.2019, №146 від 24.04.2019, №153 від 25.04.20219, №162 від 25.04.20219, №160 від 26.04.2019, №161 від 27.04.2019, №245 від 16.05.2019 товарно-транспортними накладними №Р127 від 19.12.2018, №Р157 від 24.04.2019, №Р146 від 24.04.2019, №Р153 від 25.04.20219, №Р162 від 25.04.20219, №Р160 від 26.04.2019, №Р161 від 27.04.2019, №Р245 від 16.05.2019 та виписками банку.

Також позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ПП «Таймікс» по договору №20/11-18 від 20.11.2018, відповідно до якого ПП «Таймікс» (продавець) зобов`язується поставити, а ПП "Фортуна Лімітед" (покупець) прийняти та оплатити товар (пиловник ДУБ).

По взаємовідносинам з ПП «Таймікс» по договору №20/11-18 від 20.11.2018 підтверджується видатковими накладними №56 від 06.03.2019, №57 від 06.03.2019м товарно-транспортними накладними №Р56 від 06.03.2019.

Також позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Юридична фірма «Потенціал» по договору від 02.04.2018 , відповідно до якого ТОВ «Юридична фірма «Потенціал» (виконавець) зобов`язується надати юридичні послуги, а ПП "Фортуна Лімітед" (покупець) прийняти та оплатити послуги (пиловник ДУБ).

По взаємовідносинам з ТОВ «Юридична фірма «Потенціал» по договору від 02.04.2018 підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 29 грудня 2018 року та випискою банку.

Крім того, позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Дареан» по договору про надання охоронних послуг від 01.04.2015 р., відповідно до якого ПП "Фортуна Лімітед" (замовник) доручає, а виконавець, ТОВ «Дареан», приймає на себе зобов`язання по підтримці внутрішнього порядку, охорони приміщень та майна.

По взаємовідносинам з ТОВ «Дареан» по договору про надання охоронних послуг від 01.04.2015 р. підтверджується актами здачі-прийняття робіт №ОУ-0000008 від 30.04.2015, №ОУ-0000006 від 29.02.2016, №ОУ-0000009 від 31.03.2016, №ОУ-0000012 від 30.04.2016, №ОУ-0000014 від 31.05.2016, №ОУ-0000017 від 30.06.2016, №ОУ-0000020 від 31.07.2016, №ОУ-0000023 від 31.08.2016, №ОУ-0000026 від 30.09.2016, №ОУ-0000030 від 31.10.2016, №ОУ-0000032 від 30.11.2016, №ОУ-0000035 від 31.12.2016, №ОУ-0000002 від 31.01.2017, №ОУ-0000005 від 28.02.2017, №ОУ-0000007 від 31.03.2017, №ОУ-0000015 від 30.04.2017, №ОУ-0000016 від 31.05.2017, №ОУ-0000024 від 31.08.2017, №ОУ-0000031 від 31.10.2017 (відображення витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Дареан» відбулося в 2017 році на підставі проведено інвентаризації бухгалтерського обліку та надання документів тільки у відповідному періоді).

Крім того, позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Паркінг+».

Стосовно віднесення сум сплачених по взаємовідносинам з ТОВ «Паркінг+» судом встановлено, що листом від 12 червня 2017 року №133/08-02 Виконавчим комітетом Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області було запропоновано ПП «Фортуна Лімітед» закупити асфальто-бетонну суміш в кількості 96 т. для усунення наслідків аварії теплотраси на території підприємства: м. Канів, вул.. Перемоги, 24. У зв`язку з чим з 11.08.2017 року по 17.08.2017 року було придбано у ТОВ «Паркінг+» по договору №2016/П/159 від 05.10.2016 р. асфальто-бетонну суміш АСГ.Др. Щ.Б.НП II, що підтверджується наступними накладними №ОС15206 від 11.08.2017, №ОС 15285 від 11.08.2017, №ОС 15658 від 14.08.2017, №ОС 15686 від 15.08.2017, №ОС 15828 від 15.08.2017, №ОС 15963 від 16.08.2017, №ОС 16013 від 16.08.2017, №ОС15859 від 16.08.2017, №ОС 16025 від 17.08.2017, №ОС16111 від 17.08.2017, , та товарно-транспортними накладними №15206 від 11.08.2017, №15285 від 11.08.2017, №15658 від 14.08.2017, №15686 від 15.08.2017, №15828 від 15.08.2017, №15963 від 16.08.2017, №16013 від 16.08.2017, №15859 від 16.08.2017, №16025 від 17.08.2017, №16111 від 17.08.2017. Також використання даної продукції підтверджується Актом списання товарів №2 від 02.10.2017 р. Роботи по відновленню покриття з використанням дорожньої техніки проводилися Литвинецькою сільською радою Канівського району Черкаської області, що також вбачається з листа від 12 червня 2017 року №133/08-02.

Стовно господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 судом встановлено, що з ним позивач за перевіряємий період мав господарські взаємовідносини по договору №2/01-17 від 02.01.2017 , відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 (виконавець) зобов`язується за завданням замовника (ПП "Фортуна Лімітед") надавати за плату послуги з пакування взуття, а замовник прийняти та оплатити послуги. До перевірки позивачем би надані акти передачі взуття для пакування ФОП ОСОБА_3 за 2017 p., 1 квартал 2018 p., З квартал 2018 р. Передача взуття ФОП ОСОБА_3 відбувалася в м. Семенівка.

Також до перевірки надані акти повернення взуття від ФОП ОСОБА_3 за 2017р., 1 квартал 2018р., З квартал 2018р. Повернення взуття від ФОП ОСОБА_3 ПП «Фортуна Лімітед» відбувалася в м.Семенівка.

Взуття придбане у ПП «Семенівська мануфактура» в 1 кв.2018р. та 3 кв. 2018р. упаковувалося частково, про що свідчать акти прийому-передачі від ФОП ОСОБА_4 .

Підставою для включення актів виконаних робіт за попередній період 9 місяців 2017р., є проведення інвентаризації заборгованості з контрагентами, зокрема з ФОП ОСОБА_5 , згідно наказу №2/3-з від 07.11.2017р. Згідно проведеної інвентаризації заборгованості з ФОП ОСОБА_5 , на підставі акту звірки за період з 01.01.2017р. по 30.09.2017р., та актів за 4 кв.2017р. було складено Акт №2 інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 31.12.2017р., в якому була відображена поточна заборгованість з ФОП Дубовиком CO.

Під час судового засідання позивачем було зазначено, що у зв`язку з тим, що ТОВ «Фортуна Лімітед» здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, на свій розсуд, керівництво має право самостійно вирішувати, коли необхідно залучати ті чи інші додаткові послуги, пов`язані з подальшою реалізацією товару. Тому для поліпшення зовнішнього вигляду та підвищення конкурентоздатності в 2017 році і частково в 1 кварталі і З кварталі 2018 року було прийнято рішення провести упаковку, придбаного взуття.

Формування витрат по господарським операціям з ФОП ОСОБА_1 відбулося на підставі договору №2/01-17 від 02.01.2017, підтвердженням надання послуг по даному договору є акти надання послуг №7 від 31.01.2017, №8 від 28.02.2017, №9 від 31.03.2017, №10 від 30.04.2017, №11 від 31.05.2017, №12 від 30.06.2017, №13 від 31.07.2017, №14 від 31.08.2017, №15 від 30.09.2017, №16 від 31.10.2017, №17 від 30.11.2017, №18 від 31.12.2017, №1 від 31.01.2018, №2 від 28.02.2018, №3 від 30.03.2018, №4 від 31.07.2018, №5 від 31.08.2018, №6 від 30.09.2018, акти приймання-передачі товару (які підтверджують передання Замовником до Виконавця взуття для пакування та повернення упакованого взуття Виконавцем до Замовника) від 03.01.2017, від 11.01.2017, від 20.01.2017, від 01.02.2017, від 01.02.2017, від 09.02.2017, від 10.02.2017, від 21.02.2017, від 01.03.2017, від 13.03.2017, від 21.03.2017, від 30.03.2017, від 03.04.2017, від 12.04.2017, від 21.04.2017, від 03.05.2017, від 15.05.2017, від 25.05.2017, від 31.05.2017, від 01.06.2017, від 09.06.2017, від 22.06.2017, від 03.07.2017, від 04.07.2017, від 05.07.2017, від 07.07.2017, від 10.07.2017, від 11.07.2017, від 12.07.2017, від 17.07.2017, від 19.07.2017, від 01.08.2017, від 04.08.2017, від 04.08.2017, від 07.08.2017, від 10.08.2017, від 14.08.2017, від 15.08.2017, від 16.08.2017, від 18.08.2017, від 21.08.2017, від 22.08.2017, від 23.08.2017, від 28.08.2017, від 30.08.2017, від 31.08.2017, від 01.09.2017, від 04.09.2017, від 18.09.2017, від 20.09.2017, від 26.09.2017, від 02.10.2017, від 05.10.2017, від 09.10.2017, від 13.10.2017, від 25.10.2017, від 26.10.2017, від 01.11.2017, від 02.11.2017, від 03.11.2017, від 10.11.2017, від 13.11.2017, від 22.11.2017, від 01.12.2017, від 05.12.2017, від 07.12.2017, від 08.12.2017, від 15.12.2017, від 18.12.2017, від 21.12.2017, від 21.12.2017, від 04.01.2018, від 09.01.2018, від 19.01.2018, від 01.02.2018, від 12.02.2018, від 19.02.2018, від 20.02.2018, від 21.02.2018, від 26.02.2018, від 01.03.2018, від 02.03.2018, від 16.03.2018, від 02.07.2018, від 09.07.2018, від 11.07.2018, від 13.07.2018, від 16.07.2018, від 16.07.2018, від 18.07.2018, від 23.07.2018, від 13.08.2018, від 17.08.2018, від 20.08.2018, від 21.08.2018, від 22.08.2018, від 27.08.2018, від 28.08.2018, від 03.09.2018, від 07.09.2018, від 12.09.2018, від 19.09.2018, від 24.09.2018, від 27.09.2018, та товарно-транспортні накладні №2/10 від 02.10.2017, №9/10 від 09.10.2017, №13/10 від 13.10.2017, №26/10 від 26.10.2017, №3/11 від 03.11.2017, №10/11 від 10.11.2017, №13/11 від 13.11.2017, №22/11 від 22.11.2017, №5/12 від 05.12.2017, №8/12 від 08.12.2017, №18/12 від 18.12.2017, №21/12 від 21.12.2017, №4/01 від 04.01.2018 року, №9/01 від 09.01.2018, №19/01 від 19.01.2018, №1/02 від 01.02.2018, №12/02 від 12.02.2018, №20/02 від 20.02.2018, №21/02 від 21.02.2018, №26/02 від 26.02.2018, №2/03 від 02.03.2018, №16/03 від 16.03.2018, №9/04 від 09.04.2018, №20/04 від 20.04.2018, №11/05 від 11.05.2018, №21/05 від 21.05.2018, № 28/05 від 28.05.2018, № 31/05 від 31.05.2018 року № 8/06 від 08.06.2018 року, № 19/06 від 19.06.2018 року, № 27/06 від 27.06.2018 року, № 9/07 від 09.07.2018, № 16/07 від 16.07.2018, № 18/08 від 18.07.2018, № 27/07 від 27.07.2018, № 20/08 від 20.08.2018, № 22/08 від 22.08.2018, № 28/08 від 28.08.2018, № 7/09 від 07.09.2018, № 19/09 від 19.09.2018, № 27/09 від 27.09.2018, № 5/10 від 05.10.2018, № 19/10 від 19.10.2018, №29/10 від 29.10.2018, №8/11 від 08.11.2018.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість висновків відповідача, оскільки як було встановлено вище, під час проведення перевірки позивачем було надано контролюючому органу всю первинну документацію, яка підтверджує придбання товару (послуг) у ТОВ «К`ю Парте», ПП «Альватрейдінг», ПП «Юнісвіт», ПП «Фостерс», ПП «Смартбудтрейд», ПП «АЗЧ Постач», ТОВ «Російський продукт», ПП «Таймікс», ТОВ «ЮФ «Потенціал», ТОВ «Паркінг+», ФОП ОСОБА_3 та підтвердження її оплати, то дана оплата була правомірно віднесена до витрат підприємства від придбання товару, який в подальшому використовувався в господарській діяльності позивача.

Крім того позивачем було надано первинні документи по реалізації товару ПП «Смартбудтрейд», то ПП «Фортуна Лімітед» було правомірно сформовано дохід по взаємовідносинам з ПП «Смартбудтрейд».

Колегія суддів зазначає, що всі господарські операції між ПП «Фортуна Лімітед» та ТОВ «ІСю Парте», ПП «Альватрейдінг», ПП «Юнісвіт», ПП «Фостерс», ПП «Смартбудтрейд», ПП «АЗЧ Постач», ТОВ «Російський продукт», ПП «Таймікс», ТОВ «ЮФ «Потенціал», ТОВ «Паркінг+», ФОП ОСОБА_5 підтверджуються зареєстрованими податковими накладними.

Також судом встановлено, що ПП «Фортуна Лімітед» є виробничим підприємством, яке виготовлює в т.ч. продукцію з деревини.

ПП «Фортуна Лімітед» має складські та виробничі приміщення в м. Каневі (Черкаська область), м. Харкові, м. Мерефі (Харківська обл.), в м. Конотоп (Сумська обл..) та м. Семенівка (Чернігівська обл.), що також вбачається з акту перевірки.

ПП «Фортуна Лімітед» має відповідний штат працівників, що підтверджується відповідними штатними розкладами підприємства за період з 2017 по 2019 роки включно.

Деревина, яка була поставлена ТОВ «К`ю Парте», ПП «Альватрейдінг», ПП «Смартбудтрейд», ПП «АЗЧ Постач», ПП «Таймікс» на адресу ПП «Фортуна Лімітед» була використана в виробництві підприємства, а кінцевий товар з даної деревини було продано наступним контрагентам підприємства (в т.ч. і по зовнішньоекономічним контрактам):

- ТОВ «АС-ПРОФИ» (м. Бєлгород, Російська Федерація) по контрактам №20/11-18-5 від 20.11.2018, №09/01-18-1 від 09.01.2018, №01/08-17-2 від 01.09.2017, №0203/15 від 02.03.2015, №03/03-18-3 від 03.03.2018, що підтверджується наступними вантажними митними деклараціями, №UA807170/2018/026727 від 05.06.2018, №UA807170/2018/006156 від 12.02.2018, №UA807170/2018/028743 від 20.06.2018, №UA807170/2018/012355 від 20.03.2018, №UA807170/2018/023328 від 18.05.2018, №UA807170/2018/002125 від 19.01.2018, №UA807170/2018/019372 від 25.04.2018, №UA807170/2018/031057 від 27.06.2018, №UA807170/2018/049077 від 10.10.2018, №UA807170/2018/044440 від 13.09.2018, №UA807170/2018/040777 від 22.08.2018, №UA807170/2018/063463 від 21.12.2018, №UA807170/2018/036746 від 30.07.2018, №UA807170/2018/058966 від 29.11.2018, №UA807170/2018/053574 від 02.11.2018, №UA807170/2019/013118 від 01.03.2019, №UA807170/2018/005993 від 04.02.2019, №UA807170/2019/019514 від 03.04.2019, №UA807170/2019/043500 від 13.08.2019, №UA807170/2019/028743 від 22.05.2019, №UA807170/2019/051143 від 25.09.2019, №UA807170/2019/035902 від 01.07.2019, №UA807170/2019/046685 від 30.08.2019, №UA807170/2019/040489 від 26.07.2019.

- І.Р.А. GmbH по контракту №25/J від 15.11.2017, що підтверджується наступними вантажними митними деклараціями, №UA807170/2018/061163 від 11.12.2018, №UA807170/2018/017179 від 13.04.2018, №UA807170/2018/055046 від 09.11.2018, №UA807170/2019/023301 від 22.04.2019, №UA807170/2019/674269 від 26.07.2019.

- Pirts LV LTD по контракту №25/1 від 15.06.2017, що підтверджується наступними вантажними митними деклараціями №UA807170/2018/026976 від 06.06.2018, №UA807170/2019/051228 від 25.09.2019.

- Alkomarkt по контракту №09-17 від 01.09.2017, що підтверджується вантажною митою декларацією №UA807170/2018/056359 від 16.11.2018.

- UAB Kraftas по контракту №20 від 01.07.2018, що підтверджується вантажною митною декларацією №UA807170/2018/037061 від 31.07.2018.

- Tanya winery LLC по контракту №TW-15/03 від 15.03.2018, що підтверджується вантажною митною декларацією №UA807170/2018/006512 від 06.07.2018.

- ARK Prekyba по контракту №ll-5/Nov від 01.11.2016, що підтверджується наступними вантажними митними деклараціями №UA807170/2018/046582 від 26.09.2018, №UA807170/2018/059991 від 05.12.2018, №UA807170/2018/0063 87 від 13.02.2018, №UA807170/2018/03 8987 від 10.08.2018/

- DRVO TRADE NY по контракту №15 від 01.05.2017, що підтверджується вантажною митною декларацією №UA807170/2018/005826 від 09.02.2018.

- UAB Distileris по контракту №17/М від 01.05.2017, що підтверджується наступними вантажними митними деклараціями №UA807170/2018/037057 від 31.07.2018, №UA807170/2018/008227 від 22.02.2018.

- ТОВ «Епіцентр К» по договору №74010 від 26.04.2016 року, що підтверджується видатковими накладними №КОКа-000488 від 21.03.2018, №КОКа-000489 від 21.03.2018, №КОКа-000487 від 21.03.2018, №КОКа-000486 від 21.03.2018, №КОКа-000476 від 21.03.2018, №КОКа-000528 від 29.03.2018, №КОКа-000526 від 29.03.2018, №КОКа-000547 від 29.03.2018, №КОКа-000561 від 03.04.2018, №КОКа-000577 від 06.04.2018, №КОКа-000606 від 16.04.2018, №КОКа-000625 від 18.04.2018, №КОКа-000624 від 18.04.2018, №КОКа-000628 від 19.04.2018, №КОКа-000631 від 20.04.2018, №КОКа-000630 від 20.04.2018, №КОКа-000651 від 25.04.2018, №КОКа-000655 від 26.04.2018, №КОКа-000656 від 26.04.2018, №КОКа-000676 від 03.05.2018, №КОКа-000675 від 03.05.2018, №КОКа-000680 від 04.05.2018, №КОКа-000681 від 04.05.2018, №КОКа-000678 від 04.05.2018, №КОКа-000713 від 16.05.2018, №КОКа-000727 від 17.05.2018, №КОКа-000732 від 22.05.2018, №КОКа-000723 від 22.05.2018, №КОКа-000724 від 22.05.2018, №КОКа-000753 від 22.05.2018, №КОКа-000754 від 22.05.2018, №КОКа-000770 від 25.05.2018, №КОКа-000784 від 29.05.2018, №КОКа-000785 від 29.05.2018, №КОКа-000786 від 29.05.2018, №КОКа-000787 від 29.05.2018, №КОКа-000771 від 31.05.2018, №КОКа-000879 від 14.06.2018, №КОКа-000878 від 14.06.2018, №КОКа-000900 від 20.06.2018, №КОКа-000808 від 01.06.2018, №КОКа-000838 від 07.06.2018, №КОКа-000839 від 07.06.2018, №КОКа-000861 від 11.06.2018, №КОКа-000860 від 11.06.2018, №КОКа-000859 від 11.06.2018, №КОКа-000853 від 11.06.2018, №КОКа-000851 від 11.06.2018, №КОКа-000854 від 11.06.2018, №КОКа-001060 від 16.07.2018, №КОКа-001076 від 17.07.2018, №КОКа-00Ш0 від 19.07.2018, №КОКа-001119 від 20.07.2018, №КОКа-001120 від 16.07.2018, №КОКа-001118 від 20.07.2018, №КОКа-001122 від 20.07.2018, №КОКа-001123 від 20.07.2018, №КОКа-001125 від 20.07.2018, №КОКа-001124 від 20.07.2018, №КОКа-001084 від 24.07.2018, №КОКа-001171 від 24.07.2018, №КОКа-001160 від 25.07.2018, №КОКа-001384 від 31.08.2018, №КОКа-001383 від 31.08.2018, №КОКа-001386 від 31.08.2018, №КОКа-001385 від 31.08.2018, №КОКа-001372 від 30.08.2018, №КОКа-001393 від 03.09.2018, №КОКа-001395 від 03.09.2018, №КОКа-001394 від 03.09.2018, №КОКа-001430 від 06.09.2018, №КОКа-001435 від 07.09.2018, №КОКа-001434 від 07.09.2018, №КОКа-001433 від 07.09.2018, №КОКа-001436 від 07.09.2018, №КОКа-001470 від 11.09.2018, №КОКа-001481 від 13.09.2018, №КОКа-001532 від 20.09.2018, №КОКа-001533 від 20.09.2018, №КОКа-001531 від 20.09.2018, №КОКа-001543 від 21.09.2018, №КОКа-001542 від 21.09.2018, №КОКа-001562 від 24.09.2018, №КОКа-001563 від 24.09.2018, №КОКа-001567 від 25.09.2018, №КОКа-001566 від 25.09.2018, №КОКа-001636 від 03.10.2018, №КОКа-001635 від 03.10.2018, №КОКа-001652 від 05.10.2018, №КОКа-001688 від 11.10.2018, №КОКа-001689 від 11.10.2018, №КОКа-001687 від 11.10.2018, №КОКа-001713 від 17.10.2018, №КОКа-001714 від 17.10.2018, №КОКа-001712 від 17.10.2018, №КОКа-001716 від 17.10.2018, №КОКа-001715 від 17.10.2018, №КОКа-001749 від 22.10.2018, №КОКа-001763 від 24.10.2018, №KGKa-001764 від 24.10.2018, №КОКа-001765 від 24.10.2018, №КОКа-001752 від 24.10.2018, №КОКа-001880 від 13.11.2018, №КОКа-001879 від 13.11.2018, №КОКа-001878 від 13.11.2018, №КОКа-001877 від 13.11.2018, №КОКа-001876 від 13.11.2018, №КОКа-001875 від 13.11.2018, №КОКа-001874 від 13.11.2018, №КОКа-001907 від 20.11.2018, №КОКа-001920 від 21.11.2018, №КОКа-001918 від 21.11.2018, №КОКа-001919 від 21.11.2018,№КОКа-001929 від 22.11.2018, №КОКа-001928 від 22.11.2018, №КОКа-001927 від 22.11.2018, №КОКа-002045 від 13.12.2018, №КОКа-002064 від 17.12.2018, №КОКа-002063 від 17.12.2018, №КОКа-002062 від 17.12.2018, №КОКа-002061 від 17.12.2018, №КОКа-002060 від 17.12.2018, №КОКа-002059 від 17.12.2018, №КОКа-002089 від 18.12.2018, №КОКа-002090 від 18.12.2018, №КОКа-002091 від 18.12.2018, №КОКа-002097 від 19.12.2018, №КОКа-002098 від 19.12.2018, №КОКа-002099 від 19.12.2018, №КОКа-002180 від 29.12.2018, №КОКа-002179 від 29.12.2018, №КОКа-002178 від29.12.2018, №КОКа-002177 від 29.12.2018, №КОКа-002176 від 29.12.2018, №КОКа-002175 від 29.12.2018, №КОКа-002173 від 29.12.2018, №>КОКа-002172 від 29.12.2018, №КОКа-002171 від 29.12.2018, №КОКа-000101 від29.01.2019, №КОКа-000102 від 29.01.2019, №КОКа-000103 від 29.01.2019, №КОКа-000105 від 29.01.2019, №КОКа-000100 від 29.01.2019, №КОКа-000109 від 29.01.2019, №КОКа-000110 від 29.01.2019, №КОКа-000111 від 29.01.2019, №КОКа-000112 від 29.01.2019, №КОКа-000113 від 29.01.2019, №КОКа-000114 від 29.01.2019, №КОКа-000115 від 29.01.2019, №КОКа-000116 від 29.01.2019, №КОКа-000343 від 13.03.2019, №КОКа-000336 від 13.03.2019, №КОКа-000337 від 13.03.2019, №КОКа-000340 від 13.03.2019, №КОКа-000338 від 13.03.2019, №КОКа-000339 від 13.03.2019, №КОКа-000459 від 08.04.2019, №КОКа-000460 від 08.04.2019, №КОКа-000461 від 08.04.2019, №КОКа-000457 від 08.04.2019, №КОКа-000454 від 08.04.2019, №КОКа-000455 від 08.04.2019, №КОКа-000458 від 08.04.2019, №КОКа-000588 від 06.05.2019, №КОКа-000590 від 06.05.2019, №КОКа-000591 від 06.05.2019, №КОКа-000592 від 06.05.2019, №КОКа-000747 від 06.06.2019, №КОКа-000758 від 07.06.2019, №КОКа-000763 від 07.06.2019, №КОКа-000762 від 07.06.2019, №КОКа-000761 від 07.06.2019, №КОКа-000759 від 07.06.2019, №КОКа-001245 від 21.08.2019, №КОКа-001244 від 21.08.2019, №КОКа-001243 від 21.08.2019, №КОКа-001248 від 21.08.2019, №КОКа-001247 від 21.08.2019, №КОКа-001267 від 22.08.2019 та товарно-транспортними накладними №КОКа-000488 від 21.03.2018, №КОКа-000489 від 21.03.2018, №КОКа-000487 від 21.03.2018, №КОКа-000486 від 21.03.2018, №КОКа-000476 від 21.03.2018, №КОКа-000528 від 29.03.2018, №КОКа-000526 від 29.03.2018, №КОКа-000547 від 29.03.2018, №КОКа-000561 від 03.04.2018, №КОКа-000577 від 06.04.2018, №КОКа-000606 від 16.04.2018, №КОКа-000628 від 19.04.2018, №КОКа-000631 від 20.04.2018, №КОКа-000630 від 20.04.2018, №КОКа-000656 від 26.04.2018, №КОКа-000676 від 03.05.2018, №КОКа-000675 від 03.05.2018, №КОКа-000680 від 04.05.2018, №КОКа-000681 від 04.05.2018, №КОКа-000678 від 04.05.2018, №КОКа-000713 від 16.05.2018, №КОКа-000727 від 17.05.2018, №КОКа-000732 від 22.05.2018, №КОКа-000753 від 22.05.2018, №КОКа-000754 від 22.05.2018, №КОКа-000770 від 25.05.2018, №КОКа-000784 від 29.05.2018, №КОКа-000785 від 29.05.2018, №КОКа-000786 від 29.05.2018, №КОКа-000787 від 29.05.2018, №КОКа-000771 від 31.05.2018, №КОКа-000808 від 01.06.2018, №КОКа-000838 від 07.06.2018, №КОКа-000839 від 07.06.2018, №КОКа-000861 від 11.06.2018, №КОКа-000860 від 11.06.2018, №КОКа-000859 від 11.06.2018, №КОКа-000853 від 13.06.2018, №КОКа-000851 від 13.06.2018, №КОКа-000854 від 13.06.2018, №КОКа-001060 від 16.07.2018, МКОКа-001076 від 17.07.2018, №КОКа-001110 від 19.07.2018, №КОКа-001122 від 20.07.2018, №КОКа-001123 від 20.07.2018, №КОКа-001125 від 20.07.2018, №КОКа-001124 від 20.07.2018, №КОКа-001084 від 24.07.2018, №КОКа-001171 від 24.07.2018, №КОКа-001160 від 25.07.2018, №КОКа-001384 від 31.08.2018, №КОКа-001383 від 31.08.2018, №КОКа-001386 від 31.08.2018, №КОКа-001385 від 31.08.2018, №КОКа-001372 від 30.08.2018,№КОКа-001393 від 03.09.2018, №КОКа-001395 від 03.09.2018, №КОКа-001394 від 03.09.2018, №КОКа-001430 від 06.09.2018, №КОКа-001435 від 07.09.2018, №КОКа-001434 від 07.09.2018, №КОКа-001433 від 07.09.2018, №КОКа-001436 від 07.09.2018, №КОКа-001470 від 11.09.2018, №КОКа-001481 від 13.06.2018, №КОКа-001532 від 20.09.2018, №КОКа-001533 від 20.09.2018, №КОКа-001531 від 20.09.2018, №КОКа-001543 від 21.09.2018, №КОКа-001542 від 21.09.2018, №КОКа-001562 від 24.09.2018, №КОКа-001563 від 24.09.2018, №КОКа-001567 від 25.09.2018, №КОКа-001566 від 25.09.2018, №КОКа-001635 від 03.10.2018, №КОКа-001688 від 11.10.2018, №КОКа-001189 від 11.10.2018, №КОКа-001687 від 11.10.2018, №КОКа-001713 від 17.10.2018, №КОКа-001712 від 17.10.2018, №КОКа-001716 від 17.10.2018, №КОКа-001715 від 17.10.2018, №КОКа-001749 від 22.10.2018, №КОКа-001763 від 24.10.2018, №КОКа-001764 від 24.10.2018, №КОКа-001765 від 24.10.2018, №КОКа-001752 від 24.10.2018, №КОКа-001880 від 13.11.2018, №КОКа-001879 від 13.11.2018, №КОКа-001878 від 13.11.2018, №КОКа-001877 від 13.11.2018, №КОКа-001876 від 13.11.2018, №КОКа-001875 від 13.11.2018, №КОКа-001874 від 13.11.2018, №КОКа-001907 від 20.11.2018, №КОКа-001920 від 21.11.2018, №КОКа-001919 від 21.11.2018, №КОКа-001929 від 22.11.2018, №КОКа-001928 від 22.11.2018, №КОКа-001927 від 22.11.2018, №КОКа-002045 від 13.12.2018, №КОКа-002064 від 17.12.2018, №КОКа-002063 від 17.12.2018, №КОКа-002062 від 17.12.2018, №КОКа-002061 від 17.12.2018, №КОКа-002060 від 17.12.2018, №КОКа-002059 від 17.12.2018, №КОКа-002089 від 18.12.2018, №КОКа-002090 від 18.12.2018, №КОКа-002091 від 18.12.2018, №КОКа-002097 від 19.12.2018, №КОКа-002098 від 19.12.2018, №КОКа-002099 від 19.12.2018, №КОКа-002180 від 29.12.2018, №КОКа-002179 від 29.12.2018, №КОКа-002178 від 29.12.2018, №КОКа-002177 від 29.12.2018, №КОКа-002176 від 29.12.2018, №КОКа-002175 від 29.12.2018, №КОКа-002173 від 29.12.2018, №КОКа-002172 від 29.12.2018, №КОКа-002171 від 29.12.2018, №КОКа-000101 від 29.01.2019, №КОКа-000102 від 29.01.2019, №КОКа-000103 від 29.01.2019, №КОКа-000105 від 29.01.2019, №КОКа-000100 від 29.01.2019, №КОКа-000109 від 29.01.2019, №КОКа-000110 від 29.01.2019, №КОКа-000111 від 29.01.2019, №КОКа-000112 від 29.01.2019, №КОКа-000113 від 29.01.2019, №КОКа-000114 від 29.01.2019, №КОКа-000115 від 29.01.2019, №КОКа-000116 від 29.01.2019, №КОКа-000459 від 08.04.2019, №КОКа-000460 від 08.04.2019, №КОКа-000461 від 08.04.2019, №КОКа-000457 від 08.04.2019, №КОКа-000454 від 08.04.2019, №КОКа-000455 від 08.04.2019, №КОКа-000458 від 08.04.2019, №КОКа-000588 від 06.05.2019, №КОКа-000590 від 06.05.2019, №КОКа-000591 від 06.05.2019, №КОКа-000592 від 06.05.2019, №КОКа-000758 від 07.06.2019, №КОКа-000763 від 07.06.2019, №КОКа-000762 від 07.06.2019, №КОКа-000761 від 07.06.2019, №КОКа-000759 від 07.06.2019, №КОКа-001245 від 21.08.2019, №КОКа-001244 від 21.08.2019, №КОКа-001243 від 21.08.2019, №КОКа-001248 від 21.08.2019, №КОКа-001247 від 21.08.2019.

AT «Нова Лінія» по договору №425880 від 17.11.2017, що підтверджується видатковими накладними №КОКа-000525 від 28.03.2018, №КОКа-000527 від 29.03.2018, №КОКа-000636 від 20.04.2018 КОКа-000650 від 25.04.2018, №КОКа-000652 від 25.04.2018, №КОКа-000733 від 22.05.2018, №КОКа-000855 від 13.06.2018, №КОКа-000852 від 13.06.2018, №КОКа-001117 від 20.07.2018, №КОКа-001396 від 03.09.2018, №КОКа-001437 від 07.09.2018, №КОКа-001607 від 28.09.2018, №КОКа-001750 від 24.10.2018, №КОКа-001873 від 13.11.2018, №КОКа-002170 від 29.12.2018, №КОКа-002169 від 29.12.2018, №КОКа-000106 від 29.01.2019, №КОКа-000107 від 29.01.2019, №КОКа-000108 від 29.01.2019, №КОКа-000344 від 13.03.2019, №КОКа-000342 від 13.03.2019, №КОКа-000341 від 13.03.2019, №КОКа-000456 від 08.04.2019, №КОКа-000589 від 06.05.2019, №КОКа-000764 від 07.06.2019, №КОКа-000765 від 07.06.2019, №КОКа-000937 від 04.07.2019, №КОКа-001249 від 21.08.2019, №КОКа-001246 від 21.08.2019, товарно-транспортними накладними №КОКа-000527 від 29.03.2018, №КОКа-000636 від 20.04.2018, №КОКа-000733 від 22.05.2018, №КОКа-001117 від 20.07.2018, №КОКа-001396 від 03.09.2018, №КОКа-001437 від 03.09.2018, №КОКа-001607 від 28.09.2018, №КОКа-001750 від 24.10.2018, №КОКа-001873 від 13.11.2018, №КОКа-002170 від 29.12.2018, №КОКа-002169 від 29.12.2018, №КОКа-000106 від 29.01.2019, №КОКа-000107 від 29.01.2019, №КОКа-000108 від 29.01.2019, №КОКа-000456 від 08.04.2019, №КОКа-000589 від 06.05.2019, №КОКа-000764 від 07.06.2019, №КОКа-000765 від 07.06.2019, №КОКа-000937 від 04.07.2019, №КОКа-001249 від 21.08.2019, №КОКа-001246 від 21.08.2019, та довіреностями №IThk/NR 1-0020638 від 11.06.2018, №iIhk/NR1 -0020644 від 11.06.2018, ЖІнк/NRl-0026353 від 20.07.2018, №IThk/NR1-0031314 від 03.09.2018, ЖЬпе/NRl-0033907 від 07.09.2018, №nHK/NRl-0035124 від 28.09.2018, №IThk/NUZ-0022043 від 04.07.2019.

ДП «Ярмолинецьке лісове господарство» по договору, що підтверджується видатковими накладними №КОКа-001736 від 18.10.2018, №КОКа-001806 від 05.11.2018, №КОКа-002124 від 22.12.2018, №КОКа-000144 від 05.02.2019, №КОКа-000553 від 23.04.2019, №КОКа-001232 від 19.08.2019, №КОКа-001232 від 19.08.2019.

ДП «Хмельницьке лісомисливське господарство» по договору від 03.09.2018, що підтверджується видатковими накладними №КОКа-001425 від 06.09.2018, №КОКа-001277 від 23.08.2019 та товарно-транспортною накладною №КОКа-001425 від 06.09.2018.

КП Управління водоканалізаційного господарства по договору №24/12/2018- 01 від 24.12.2018, що підтверджується видатковою накладною №128 від 28.12.2018.

ТОВ «Релайз компані» по договору, що підтверджується видатковою накладною №КОКа-001160 від 07.08.2019.

ФОП ОСОБА_6 по договору, що підтверджується видатковою накладною №КОКа-001337 від 05.09.2019 та товарно-транспортною накладною №КОКа-001337 від 05.09.2019.

ФОП ОСОБА_7 по договору, що підтверджується видатковою накладною №КОКа-001043 від 22.07.2019.

ФОП ОСОБА_8 по договору, що підтверджується видатковими накладними №КОКа-001049 від 24.07.2019, №КОКа-001074 від 29.07.2019.

ТОВ «Будівельно-виробнича комерційна фірма «Технікабуд» по договору №030519 від 03.05.2019, №37 від 27.06.2019 що підтверджується №36 від 21.06.2019, товарно-транспортними накладними №ОФЛ00000036 від 21.06.2019, №ОФЛ00000037 від 27.06.2019, та довіреністю №55 від 21.06.2019.

ТОВ «Айсберг» по договору №5 від 11.09.2018, що підтверджується видатковими накладними №97 від 25.10.2018, №35 від 24.06.2019. ТОВ «Будмен Інтер» по договору №1752 від 14.10.2015, що підтверджується видатковими накладними №КОКа-000513 від 26.03.2018, №КОКа-000182 від 12.02.2019, №КОКа-001478 від 27.09.2019 товарно-транспортними накладними №КОКа-000513 від 26.03.2018, №КОКа-000182 від 12.02.2019, №КОКа-001478 від 27.09.2019 та довіреністю №108 від 12.02.2019.

ТОВ «Дріада ріал істейт» по договору, що підтверджується видатковою накладною №КОКа-001506 від 30.09.2019 ТОВ «Будмен» по договору №1747 від 14.10.2015, що підтверджується видатковими накладними №КОКа-001069 від 18.07.2018, №КОКа-00214 від 15.09.2019 товарно-транспортними накладними №КОКа-001069 від 18.07.2018, №КОКа-000214 від 15.02.2019 довіреностями №822 від 18.07.2018, №153 від 15.02.2019.

ФОП ОСОБА_9 , що підтверджується видатковою накладною №КОКа-001371 від 30.08.2018 та товарно-транспортною накладною №КОКа-001371 від 30.08.2018.

ТОВ «Зелений Фенікс», що підтверджується видатковими накладними №КОКа-001296 від 16.08.2018, №КОКа-001289 від 16.08.2018 та товарно-транспортними накладними №КОКа-001296 від 16.08.2018, №КОКа-001289 від 16.08.2018.

ТОВ «Будівельна компанія МаксіБуд Інжиніринг», що підтверджується видатковою накладною №КОКа-001214 від 02.08.2018. ТОВ «Клуб сиру», що підтверджується видатковою накладною №88 від 13.09.2018, довіреністю №1214 від 13.09.2018.

ФОП ОСОБА_10 , що підтверджується видатковою накладною №ООБ-001115 від 22.10.2018.

ФОП ОСОБА_11 , що підтверджується видатковою накладною №КОКа-000297 від 04.03.2019 та товарно-транспортною накладною №КОКа-000297 від 04.03.2019

Товар, який було поставлено ТОВ «К`ю Парте», ПП «Юнісвіт», ПП «Фостерс», ПП «Смартбудтрейд», ПП «АЗЧ Постач», ТОВ «Російський продукт», за період з 2018 по 2019 рік, окрім деревини, було в подальшому продано ПП «Семенівська мануфактура» по договору №02/01/18 від 02.01.2018, що підтверджується видатковими накладними №58 від 16.03.2018, №61 від 03.04.2018, №65 від 15.05.2018, №69 від 31.05.2018, №74 від 25.05.2018, №81 від 16.08.2018, №85 від 21.08.2018, №89 від 07.09.2018, №90 від 17.09.2018, №91 від 18.09.2018, №93 від 26.09.2018, №98 від 01.10.2018, №99 від 03.10.2018, №100 від 11.10.2018, №101 від 18.10.2018, №102 від 22.10.2018, №106 від 01.11.2018, №107 від 13.11.2018, №108 від 19.11.2018, №110 від 20.11.2018, №111 від 20.11.2018, №112 від 21.11.2018, №113 від 26.11.2018, №123 від 03.12.2018, №119 від 06.12.2018, №129 від 20.12.2018, №1 від 10.01.2019, №3 від 23.01.2019, №8 від 18.02.2019, №9 від 19.02.2019, №13 від 21.02.2019, №14 від 01.03.2019, №15 від 07.03.2019, №21 від 03.04.2019, №24 від 26.04.2019, №25 від 02.05.2019, №26 від 02.05.2019, №27 від 17.05.2019, №28 від 20.05.2019, №32 від 20.05.2019, №34 від 13.06.2019, №33 від 12.06.2019, №40 від 19.06.2019, №41 від 21.06.2019, №43 від 27.06.2019, №42 від 27.06.2019, №45 від 03.07.2019, №46 від 12.07.2019, №53 від 17.07.2019, №80 від 07.08.2019, №81 від 08.08.2019, №101 від 06.08.2019, №102 від 23.08.2019, №103 від 28.08.2019, №115 від 28.08.2019, №116 від 30.08.2019, №126 від 03.09.2019, №127 від 03.09.2019, №128 від 03.09.2019, №129 від 04.09.2019, №130 від 12.09.2019, №140 від 20.09.2019, №141 від 30.09.2019, товарно-транспортними накладними №ОФЛ00000058 від 16.03.2018, №ОФЛ00000061 від 03.04.2018, №ОФЛ00000065 від 15.05.2018, №ОФЛ00000069 від 31.05.2018, №ОФЛ00000074 від 25.06.2018, №ОФЛ00000081 від 16.08.2018, №ОФЛ00000085 від 21.08.2018, №ОФЛ00000089 від 07.09.2018, №ОФЛ00000090 від 17.09.2018, №ОФЛ00000091 від 18.09.2018, №ОФЛ00000093/2 від 26.09.2018, №ОФЛ00000099 від 03.10.2018, №ОФЛ00000100/2 від 11.10.2018, №ОФЛ00000101 від 18.10.2018, №ОФЛ00000102 від 22.10.2018, №ОФЛ00000106 від 01.11.2018, №ОФЛ00000108 від 19.11.2018, №ОФЛ00000110 від 20.11.2018, №ОФЛ00000111 від 20.11.2018, №ОФЛ00000112 від 21.11.2018, №ОФЛ00000113 від 26.11.2018, №ОФЛ00000123 від 03.12.2018, №ОФЛ00000119 від 21.11.2018, №ОФЛ00000129 від 29.12.2018, №ОФЛ00000001 від 10.01.2019, №ОФЛ00000001 від 10.01.2019, №ОФЛ00000003 від 23.01.2019, №ОФЛ00000008 від 18.01.2019, №ОФЛ00000010 від 19.02.2019, №ОФЛ00000013 від 21.02.2019, №ОФЛ00000014 від 01.03.2019, №ОФЛ00000016 від 07.03.2019, №ОФЛ00000021 від 03.04.2019, №ОФЛ00000024 від 26.04.2019, №ОФЛ00000026 від 02.05.2019, №ОФЛ00000027 від 17.05.2019, №ОФЛ00000028 від 20.05.2019, №ОФЛ00000032 від 20.05.2019, №ОФЛ00000034 від 13.06.2019, №ОФЛ00000033 від 12.06.2019, №ОФЛ00000040 від 19.06.2019, №ОФЛ00000041 від 21.06.2019, №ОФЛ00000043 від 27.06.2019, №ОФЛ00000042 від 27.06.2019, №ОФЛ00000046 від 12.07.2019, №ОФЛ00000053 від 17.07.2019, №Р80 від 07.08.2019, №Р81 від 08.08.2019, №Р101 від 16.08.2019, №Р102 від 23.08.2019, №Р103 від 28.08.2019, №Р115 від 28.08.2019, №Р116 від 30.08.2019, №Р126 від 03.09.2019, №Р127 від 03.09.2019, №Р128 від 03.09.2019, №Р129 від 04.09.2019, №Р130 від 12.09.2019, №Р140 від 20.09.2019, №Р141 від 30.09.2019 та довіреністю №18 від 02.05.2019.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач правомірно сформував податковий кредит та бюджетне відшкодування по господарським операціям з ТОВ «Клю Парте», ПП «Альватрейдінг», ПП «Юнісвіт», ПП «Фостерс», ПП «Смартбудтрейд», ПП «АЗЧ Постач», ТОВ «Російський продукт», ПП «Таймікс», ТОВ «ЮФ «Потенціал», ТОВ «Паркінг+», ФОП ОСОБА_3 .

Крім того, суд зазначає, що законодавство України не покладає обов`язку на платника податків (та й не надає йому такого права) здійснювати контроль за господарською діяльністю та дотриманням податкових зобов`язань його контрагентами.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Більш того, згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому якщо контрагент допустив порушення податкового законодавства це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Даної правової позиції також притримується і Верховний суд, який у своїй постанові від 20 серпня 2019 року по справі №820/7831/15 зазначив, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що відносно ТОВ «К`ю Парте» та ПП «Фостерс» є податкова інформація та дані підприємства віднесено до ризикових, то зазначене твердження суд вважає безпідставним оскільки рішеннями суду від 20 червня 2019 року по справі №520/4668/19 та від 27 червня 2019 року по справі №520/4554/19 дана податкова інформація визнана недостовірною, а підприємства виключено з критеріїв ризиковості.

Щодо правовідносин позивача з ПП «Техногравіс», колегією суддів встановлено, що ПП «Фортуна Лімітед» (Замовник) уклало з ПП «Техногравіс» (Виконавець) договір про надання послуг №87-17 від 07.11.2017. ПП «Техногравіс» виконало роботи згідно договору та надало акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 24.11.2017 р. №ОУ-0000034 у відповідності з яким зазначено: «Надано послуги з підготовки документів щодо оформлення та реєстрації речових прав на комплекс будівель та земельної ділянки площею 0,5251 га (кадастровий номер :01:001:0175) по вул.. Канівська, 66 в с. Литвинець Канівського району Черкаської обл.»

Водночас відповідно до листа Міністерства фінансів України від 05.02.2008 № 31-34000-10-16/2862 управління методології бухгалтерського обліку на запит щодо бухгалтерського обліку витрат, пов`язаних з оформленням документів землеустрою орендованої земельної ділянки, повідомило, що відповідно до пункту 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 жовтня 1999 року № 242, придбаний або отриманий нематеріальний актив зараховується до складу активів балансу, якщо існує ймовірність одержання майбутніх економічних вигод, пов`язаних з його використанням, та його вартість може бути достовірно визначена. Придбаний нематеріальний актив зараховується на баланс підприємства за первісною вартістю, яка складається з фактичних витрат на його придбання та витрат на доведення до стану, у якому він придатний для використання.

Відповідно до пункту 5 зазначеного Положення та враховуючи наведене, вартість права користування земельною ділянкою складається з урахуванням витрат на оформлення меж орендованої земельної ділянки.

Отже, Міністерство фінансів України визначає за необхідність капіталізації витрат на проведення робіт з визначення меж орендованих земельних ділянок на місцевості з подальшим включенням подібних витрат до складу первісної вартості права користування земельною ділянкою.

Такий висновок випливає з визначення нематеріального активу, наданого у п. 4 П(С)БО 8, і назви однієї з груп бухгалтерського обліку нематеріальних активів, перелічених у його п. 5. Отже, якщо підприємство має намір використовувати земельну ділянку, узяту в оренду, понад один рік або операційний цикл, якщо він перевищує один рік (строк договору оренди земельної ділянки понад один рік), то витрати, пов`язані з оформленням землевпорядних документів підлягають відображенню за дебетом субрахунку 154 «Придбання (створення) нематеріальних активів» з подальшим списанням сформованої первісної вартості об`єкта до дебету субрахунку 122 «Права користування майном». Такий об`єкт нематеріальних активів зараховується на баланс підприємства за первісною вартістю, що складається з фактичних витрат на його придбання та витрат на доведення до стану, в якому він придатний для використання за призначенням.

Колегія суддів, аналізуючи вище вказаний акт зазначає, що в даному акті №ОУ-0000034 від 24.11.2017 p., мова йде не про витрати на оформлення меж орендованої земельної ділянки, як вказано в листі Міністерства фінансів України від 05.02.2008 р. №31-34000-10-16/2862, а лише про надання послуг з підготовки документів.

Визначення нематеріального активу, наданого в п. 4 П (С)БО 8, і назви однієї з груп бухгалтерського обліку нематеріальних активів, перелічених у його п. 5: «Права користування майном (право користування земельною ділянкою відповідно до земельного законодавства, право користування будівлею, право на оренду приміщень тощо)» не відповідає суті наданих послуг.

Як було встановлено судом та не заперечувалось відповідачем на дату оформлення акту з ПП «Техногравіс», а саме на 24.11.2017 р. договір оренди землі не був укладений, і неможливо було передбачити коли цей договір оренди буде укладено.

ПП «Фортуна Лімітед» уклало договір оренди землі площею 0,5251 га (кадастровий номер :01:001:0175) по вул. Канівська, 66 в с. Литвинець Канівського району Черкаської області с Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області 06.07.2018 року №194/57-18-ДО.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, право на оренду земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0175) виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У п. 11 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 №561 визначено: «інші витрати, безпосередньо пов`язані з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою.»

Дані витрати «з підготовки документів» (акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24.11.2017 р. №ОУ-0000034) не впливають на доведення основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою.

У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки на момент підписання акту з ПП «Техногравіс» у ПП «Фортуна Лімітед» був відсутній укладений договір оренди землі, а отже і лист Міністерства фінансів України від 05.02.2008 р. №31-34000-10-16/2862 не відповідає даній ситуації, а тому п. 11 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 №561 не підлягає застосувати в даній ситуації.»

Щодо доводів апеляційної скарги про списання позивачем безнадійної дебіторської заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до наданих до перевірки документів та даних бухгалтерського обліку на балансі ПП «Фортуна Лімітед» станом на 01.10.2017, 30.09.2019 не обліковується заборгованість підприємства ПП «АЗЧ Постач» на користь ПП «Фортуна Лімітед» у розмірі 1 294 400 гривень.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.07.2017 у справі № 922/1605/17 задоволено позов ПП «Фортуна Лімітед» до ПП «АЗЧ Постач» про стягнення заборгованості в сумі 1 294 400 гривень.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.09.2019 у справі № 922/2363/19 відкрито провадження у справі про банкрутство ПП «АЗЧ Постач» за заявою ПП «Фортуна Лімітед».

Отже, відповідно до Рішення Господарського суду Харківської області станом на 22.03.2017 (дата виписки останньої накладної) та станом на дату винесення ухвали Господарського суду Харківської області від 05.09.2019 у справі № 922/2363/19 про відкриття провадження у справі про банкрутство підтверджено наявну заборгованість ПП «АЗЧ Постач» на користь ПП «Фортуна Лімітед» у розмірі 1 294 400 гривень.

Відповідно до П(С)БО №10 «Дебіторська заборгованість», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237, зареєстрований у Міністерстві юстиції від 25.10.1999 № 725/4018, визначено, що дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума (п. 5).

Поточна дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги визнається активом одночасно з визнанням доходу від реалізації продукції, товарів, робіт і послуг та оцінюється за первісною вартістю. У разі відстрочення платежу за продукцію, товари, роботи, послуги з утворенням від цього різниці між справедливою вартістю дебіторської заборгованості та номінальною сумою грошових коштів та/ або їх еквівалентів, що підлягають отриманню за продукцію, товари, роботи, послуги, така різниця визнається дебіторською заборгованістю за нарахованими доходами (процентами) у періоді її нарахування (п. 6). :

Виключення безнадійної дебіторської заборгованості з активів здійснюється з одночасним зменшенням величини резерву сумнівних боргів. У разі недостатності суми нарахованого резерву сумнівних боргів безнадійна дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги списується з активів на інші операційні витрати. Сума відшкодування раніше списаної безнадійної дебіторської заборгованості включається до складу інших операційних доходів.

Поточна дебіторська заборгованість, щодо якої створення резерву сумнівних боргів не передбачено, у разі визнання її безнадійною списується з балансу з відображенням у складі інших операційних витрат» (п. 11).

Також колегією суддів встановлено, що відповідно до наданих до перевірки документів та даних бухгалтерського обліку на балансі ПП «Фортуна Лімітед» станом на 01.10.2017, 06.06.2018, 30.09.2019 обліковується заборгованість за Дт 361 підприємства ПП «Альватрейдінг» на користь ПП «Фортуна Лімітед» за договором від 25.05.2015 № 25/05 у розмірі 459 499,26 гривень.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.06.2018 у справі № 922/919/18 задоволено позов ПП «Фортуна Лімітед» до ПП «Альватрейдінг» про стягнення 1 531 385,63 гривень.

Отже, відповідно до Рішення Господарського суду Харківської області станом на 16.07.2017 (дата виписки останньої накладної) та станом на дату винесення Рішення (тобто 06.06.2018) підтверджено наявну заборгованість ПП «Альватрейдінг» на користь ПП «Фортуна Лімітед» у розмірі 1 531 385,63 гривень.

Також колегією суддів встановлено, що до складу витрат підприємства враховано суми списаної безнадійної дебіторської заборгованості, списання яких проведено за наступними актами списання заборгованості:

- акт від 30.09.2019 № 66 ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» за договором від 15.07.2016 № 416-Н у розмірі 17 226,0 грн (ознака - «минув термін позовної давнини»);

- акт від 30.06.2019 № 45 ПП «Технобазіс» за договором оренди від 01.02.2018 № 0218-ОТ у розмірі 101 002,44 грн (ознака «закриття підприємства»);

- акт від 30.12.2018 № 117 ТОВ «Пріват-бізнес» за договором від 20.04.2015 № 20/04-1 у розмірі 292 026,48 грн (ознака - «минув термін позовної давнини»);

- акт від 31.03.2019 № 17 ФОП ОСОБА_2 за основним договором від б/д № б/д розмірі-24 229,3 грн (ознака - «минув термін позовної давнини»);

- акт від 31.03.2019 № 18 ТОВ ТД «Будпартнер» за рахунком від 11.02.2016 № БП-0211-11 у розмірі 11 858,77 грн (ознака - «минув термін позовної давнини»).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.06.2019 у справі № 922/2502/18 про затвердження ліквідаційного балансу» у справі про банкрутство ліквідовано юридичну особу ПП «Технобазіс» та затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

В акті від 31.03.2019 № 17 (про списання дебіторської заборгованості) ПП «Фортуна Лімітед» визначило заборгованість ФОП ОСОБА_2 у розмірі 24 229,30 грн як таку, по якій «минув термін позовної давнини».

Відповідно до п.п. 14.1.11. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у

встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як було встановлено судом дебіторська заборгованість по взаємовідносинам з ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» виникла на підставі передоплати по договору №416-Н від 15.07.2016, яка була сплачена 23.06.2016 р. в розмірі 18 173,52 р.

Згідно умов договору строк надання послуг з 18.07.2016 по 20.07.2016 р. Фактично послуги були надані на суму 947,52 грн., у зв`язку з чим станом на 21.07.2016 р. виникла дебіторська заборгованість в розмірі 17 226,00 грн. Строк позовної давності якої минув.

Дебіторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «Пріват-бізнес» виникла на підставі поставок договору №20/04-1 від 20.04.2015, остання поставка була в травні 2015 р.

Згідно з умовами договору строк оплати становить не пізніше 3 банківських днів. Отже дебіторська заборгованість в розмірі 292 026,48 грн. виникла в травні 2015 року. Строк позовної давності якої минув.

Дебіторська заборгованість по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 виникла на підставі передоплати в розмірі 24 229,30 грн., яка була здійснена 21.03.2016 р. Строк позовної давності якої минув.

Дебіторська заборгованість по взаємовідносинам з ТД «Будпартнер» виникла на підставі передоплати в розмірі 11 858,77 грн., яка була здійснена 23.02.2016 р. Строк позовної давності якої минув.

Дебіторська заборгованість по взаємовідносинам з ПП «Технобазіс» була списана на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 12.06.2019 р. по справі №922/2502/18, якою ПП «Технобазіс» було ліквідовано. Заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку.

Стосовно заборгованості по взаємовідносинам з ПП «Альватрейдінг», ПП «АЗЧ Постач», ПП «Інтермитсервіс», судом встановлено, що на даний час відсутні підстави для включення даної заборгованості до дебіторської, оскільки дана заборгованість була передана іншим підприємствам на підставі договорів відступлення права вимоги.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що висновки відповідача про неправомірне списання позивачем безнадійної дебіторської заборгованості не знайшли свого підтвердження під час судового засідання.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно несплати земельного податку під об`єктами нерухомості, що розташовані за адресою: Сумська область, м. Конотоп, площа Європейська, 8 та Сумська обл. смт. Жолдаки, вул. Лісова, колегія суддів зазначає наступне.

Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 24.11.2017 № 730: Об`єкт нерухомого майна: будівлі та споруди заводу. Опис об`єкта:

- Будівлі котельної № 1 та компресорної літ. 3-1, загальна площа будівлі котельної та компресорної літ. 3-1-635,0 кв. метрів;

- Будівлі котельної № 2, літ. Z-1. Загальна площа будівлі котельної №2 niT.Z-і (до складу якої входить літера Z) - 134,6 кв. метри;

- Будівлі кисневої станції, літ.Б-1. Загальна площа будівлі кисневої станції, літ. Б-1 -403,8 кв. метри;

- Комори ПММ, літ.О-1. Загальна площа будівлі комори ПММ літ. ОЛ -. 50,3 кв.м.

Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 24.11.2017 № 731: Об`єкт нерухомого майна: будівлі та споруди заводу. Опис об`єкта:

- Будівлі електроремонтного цеху літ.Л-1. Загальна площа будівлі електроремонтного цеху літ. Л-1 - 526,7 кв.м. (до складу якої входять літери Л-1, Л1 -1);

- Випробувальна станція рефрижераторних секцій, літ. . Ц-1. Загальна площа випробувальної станції рефрижераторних секцій, літ. Ц-1- 2158,3 кв.м. (до складу входять літ. Ц-1, кабінет № 1, кабінет № 2);

- Будівлі ливарного цеху літ.М-4, загальною площею 8025,2 кв.м. (до складу входять літери: М1-3, М2-1, МЗ-1, М4-1, М5-1, М6-1, М7-1, М8-1).

- Корпусу допоміжних цехів літ. Д-1 загальною площею 1591,9 кв. метр;

- Будівлі ковального цеху літера Ж-1. Загальна площа будівлі ковального цеху літера Ж-1 - 3998,9 кв.м. (до складу входять: літ. Ж1-1, літ. Ж2-1, літ. ЖЗ-1, літ. Ж4-1, літ. Ж, літ. Ж1, літ. Ж2, літ. Ж-3, літ. Ж4, літ. Ж5, літ. Ж6. літ. Ж7, літ. Ж8);

- Будівлі мідно-ливарного цеху літера К-1. Загальна площа будівлі мідно-ливарного цеху літера К-1 - 464,1 кв.м. (до складу входять: літ. к, літ. кі, літ. к2, літ. К3);

- Ацетиленова станція літера Y-1. Загальна площа ацетиленової станції літера Y-1 -91,1 кв. метр; - Комора №6, літера Н-1. Загальна площа комори №6 (до складу входять н, ид.)643,6 кв. метри;

- Комора дизпалипа, лт.П-1. Загальна площа комори дизпалива, літ. П-1 - 202,9 кв. метри.

- Будівля заводоуправління, літ.А-2. Загальна площа будівлі заводоуправління 558,6 кв. метри.

Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу від 19.03.2018 (посвідчено та зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу № 1013 Лаванда Н.О.) ПП «Фортуна Лімітед» придбало у ПП «Технобазіс» будівлю «лазня душова літ.Е-1 загальною площею 368,8 кв. м (до складу якої входять є, є 1, є 2)», що розташована за адресою площа Новікова (площа Європейська), 8, м. Конотоп, Сумська область.

Приміщення майстерні-пункт технічного обслуговування, що знаходиться за адресою вулиця Самойловича, 49, місто Семенівка, Чернігівська область, загальною площею 416,6 кв. м (договір купівлі-продажу від 30.12.2015 з ПрАТ «Семенівське АТП Автосервіс», податковий номер 21398410).

Дитячий оздоровчий табір «Ромашка», який складається з 20 одиниць будівель та споруд, що розташовані за адресою вул. Лісова, с. Жолдаки, Конотопський район, Сумська область.

Як було встановлено судом та не заперечувалось відповідачем по справі, що земельні ділянки, які розташовані під об`єктами нерухомості за адресами: Сумська область, м. Конотоп, площа Європейська, 8 та Сумська обл. смт. Жолдаки, вул. Лісова - не були передані ПП «Фортуна Лімітед» ані в оренду ані у власність.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненням (далі - ПКУ) земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПКУ землекористувачами є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до статті 269 ПКУ платниками земельного податку є (а) власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та (б) землекористувачі. Об`єктом оподаткування земельним податком згідно з положеннями статті 270 ПКУ є (а) земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та (б) земельні частки (паї), які перебувають у власності. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 ПКУ).

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПКУ власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287).

Особливості регулювання відносин в сфері земельного права, в тому числі підстави для набуття земельних ділянок у власність та користування, визначені Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-ІП, зі змінами та доповненнями (далі - ЗКУ).

Відповідно до статті 125 ЗКУ право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 ЗКУ, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (стаття 124 ЗКУ).

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (стаття 202 ЗКУ). При цьому земельна ділянка має бути індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна, якому властиві такі характеристики, як площа, межі, ідентифікатор у Державному земельному кадастрі тощо.

З огляду на вказане, особу, яка володіє нерухомим майном, що розташоване на земельній ділянці, права на яку для такої особи не оформлені, не можна вважати платником земельного податку в розумінні статті 269 ПКУ до моменту виникнення відповідних прав такої особи на цю земельну ділянку відповідно до запису, сформованого у Державному земельному кадастрі у порядку визначеному законом. До такого моменту зазначена особа відповідно до вимог Податкового кодексу України не повинна сплачувати земельний податок.

Дана правова позиція була викладена в наказі Міністерства фінансів України від 06.07.2018 №602 «Про затвердження узагальнюючих податкових консультацій з деяких питань оподаткування платою за землю».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги відносно несплати податку на нерухоме майно, що розташоване за адресами Сумська область, м. Конотоп, площа Європейська, 8., колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 266 Податкового кодексу України платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п. є, п.п. 266.2.2., п. 266.2, ст.. 266 Податкового кодексу України (станом на 29.12.2019 року) не є об`єктом оподаткування: будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Оскільки як було встановлено судом та зазначена обставина не заперечувалась відповідачем, що об`єкти, які знаходяться за адресами: Сумська область, м. Конотоп, площа Європейська, 8- є будівлі промисловості, а отже даний об`єкт не об`єктом оподаткування у визначенні п. 266.2 ст. 266 ПК України в редакції чинній на час проведення перевірки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що під час судового розгляду висновки викладені у акті про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «Фортуна Лімітед» Головного управління ДПС у Харківській області не знайшли свого підтвердження, а отже і податкові повідомлення-рішення №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року, №1 від 22 березня 2021 року винесено відповідачем з порушенням норм чинного законодавств України.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства "Фортуна Лімітед".

Щодо інших доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 по справі № 520/5971/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий
Постанова складена в повному обсязі 10.12.21.