Справа № 380/3129/20
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 грудня 2021 року

Київ

справа №380/3129/20

адміністративне провадження № К/9901/35372/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

під час розгляду в порядку письмового провадження як судом касаційної інстанції справи №380/3129/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Головного управління ДПС у Львівській області, про відновлення видаткових операцій на рахунках, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року (суддя-доповідач - Макарик В. Я., судді: Кузьмич С. М., Матковська З. М.)

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» (далі - позивач, ТОВ «Корпорація КРТ») звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс ВПП ДФС), в якому просило суд відновити видаткові операції на рахунках ТОВ «Корпорація КРТ», які були зупинені згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 813/1910/17.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 10 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовив.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 18 листопада 2020 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким позовні вимоги задовольнив, відновив видаткові операції на рахунках ТОВ «Корпорація КРТ», які були зупинені згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року у справі № 813/1910/17, звільнивши з-під арешту кошти, що знаходяться на рахунках платника податків у банківських установах.

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили такі обставини.

11 травня 2017 року Офіс ВПП ДФС видав наказ № 1003 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» () з питань правомірності формування податкового кредиту та витрат по взаєморозрахунках з ПП «Грандбудсервіс» () за липень 2016 року, ТОВ «Юніком Групп» () за грудень 2016 року, ТОВ «Старк-Груп» () за листопад 2016 року, ТОВ «Фрайм Консалт» () за грудень 2016 року, ТОВ «Топ Актив» () за грудень 2016 року, ТОВ «Техторг Груп» () за травень і червень 2016 року, ТОВ «Грінбокс Студіо» () за листопад 2016 року, ТОВ «Смартхолд» () за жовтень 2016 року, ТОВ «Кейнфор» () за грудень 2016 року, ТОВ «Скай Сіті Інжиніринг» () за листопад 2016 року, ТОВ «Фіолент Групп» () за січень 2017 року, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів, робіт (послуг) або подальшої реалізації цих товарів, робіт (послуг) від вищезазначеного контрагента та з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства (далі - Наказ №1003).

ТОВ «Корпорація КРТ» не допустило посадових осіб Офісу ВПП ДФС до перевірки та оскаржило зазначений Наказ №1003 в судовому порядку (справа № 813/1831/17). Львівський окружний адміністративний суду постановою від 12 вересня 2017 року у справі № 813/1831/17 позов ТОВ «Корпорація КРТ» задовольнив повністю, визнав протиправним і скасував Наказ № 1003. Однак, Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 6 грудня 2017 року у справі 813/1831/17 скасував постанову суду першої інстанції та ухвалив нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановою від 30 січня 2018 року постанову апеляційного суду від 6 грудня 2017 року у справі 813/1831/17 залишив без змін.

Водночас, у зв`язку із відмовою ТОВ «Корпорація КРТ» посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки, Офіс ВПП ДФС 24 травня 2017 року звернувся до суду із позовом до ТОВ «Корпорація КРТ» про застосування арешту коштів на рахунках (справа № 813/1910/17). Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 20 листопада 2019 року у справі № 813/1910/17, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, позов задовольнив повністю, застосував арешт коштів, які перебувають на усіх рахунках, відкритих у банках, які здійснюють обслуговування ТОВ «Корпорація КРТ» (). Отже, зазначене рішення набрало законної сили.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову ТОВ «Корпорація КРТ» про скасування Наказу №1003 Офіс ВПП ДФС 3 січня 2018 року видав наказ № 7, яким внесено зміни до Наказу № 1003 шляхом викладення його пункту 1 у такій редакції: «Провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Корпорація КРТ» () з питань господарських відносин з ПП «Грандбудсервіс» () за липень 2016 року, ТОВ «Юніком Групп» () за грудень 2016 року, ТОВ «Старк-Груп» () за листопад 2016 року, ТОВ «Фрайм Консалт» () за грудень 2016 року, ТОВ «Топ Актив» () за грудень 2016 року, ТОВ «Техторг Груп» () за травень і червень 2016 року, ТОВ «Грінбокс Студіо» () за листопад 2016 року, ТОВ «Смартхолд» () за жовтень 2016 року, ТОВ «Кейнфор» () за грудень 2016 року, ТОВ «Скай Сіті Інжиніринг» () за листопад 2016 року, ТОВ «Фіолент Групп» () за січень 2017 року, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів, робіт, (послуг) або подальшої реалізації цих товарів, робіт, (послуг) від вищевказаних контрагентів, та з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, з 5 січня 2018 року тривалістю 15 робочих днів.» (далі - Наказ №7).

ТОВ «Корпорація КРТ» не допустило посадових осіб Офісу ВПП ДФС до перевірки та оскаржило зазначений Наказ №7 в судовому порядку (справа № 813/205/18). Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 11 травня 2018 року у справі № 813/205/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, у задоволенні позову відмовив.

Як встановив суд апеляційної інстанції після 12 грудня 2018 року Офіс ВПП ДФС або його правонаступник Офіс великих платників податків ДПС не вчиняли жодних дій, спрямованих на проведення перевірки, передбаченої Наказом №1003 або Наказом № 7 як похідним наказом від основного.

Водночас суд апеляційної інстанції, з урахуванням положень частини четвертої статті 78 КАС України, з обставин, встановлених у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2020 року у справі № 1340/4619/18, також встановив, що на виконання вимог ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/27617/17 (провадження № 1-кс/760/17585/17) від 14 грудня 2017 року, керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пунктом 75.1 статті 75, підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, статтею 79 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Офіс ВПП ДФС видав наказ від 11 травня 2018 року № 861 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» (далі - Наказ №861). Відповідно до зазначеного Наказу №861 було призначено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Корпорація КРТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час проведення фінансово-господарських операцій з рядом контрагентів, в тому числі з ПП «Грандбудсервіс» (), ТОВ «Юніком Групп» (), ТОВ «Старк-Груп» (), ТОВ «Фрайм Консалт» (), ТОВ «Топ Актив» (), ТОВ «Техторг Груп» (), ТОВ «Грінбокс Студіо» (), ТОВ «Смартхолд» (), ТОВ «Кейнфор» (), ТОВ «Скай Сіті Інжиніринг» (), ТОВ «Фіолент Групп» () за період з 1 січня 2013 року по 11 грудня 2017 року, проведення якої доручено працівникам Львівського управління Офісу ВПП ДФС.

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт перевірки від 16 березня 2018 року № 1/28-10-18-17/37786903, а 4 липня 2018 року Офіс ВПП ДФС прийняв податкові повідомлення-рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Офіс ВПП ДФС на підставі Наказу № 861 провів документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Корпорація КРТ» за інших підстав та умов, що визначені наказом № 1003 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ». Тобто, відповідач реалізував документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Корпорація КРТ» на підставі Наказу № 861, однак, питання, які є предметом призначеної перевірки згідно з Наказом №1003 повністю не досліджені податковим органом під час перевірки позивача на підставі Наказу № 861.

Скасовуючи зазначене судове рішення і ухвалюючи нове про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підставою документальної позапланової невиїзної перевірки згідно з Наказом № 861 був підпункт 78.1.11. пункту 78.1. статті 78 ПК України (яка згодом була виключена з кодексу), проте, перевірка була проведена, а її результати оформлені актом. Підставою документальної позапланової виїзної перевірки згідно з Наказом №1003 був підпункт 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 ПК України і така перевірка проведена не була. Однак, обидві перевірки були документальними позаплановими перевірками і перевірка згідно з Наказом № 861 охоплювала як питання, період, так і контрагентів ТОВ «Корпорація КРТ», які були зазначені в Наказі № 1003 та Наказі № 7, а тому не має жодного правового значення той факт, що перевірки призначалися на різних підставах, передбачених положеннями пункту 78.1. статті 78 ПК України.

Також суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що Наказ № 861 не обмежував предмет позапланової документальної перевірки позивача виключно дотриманням законодавства щодо обчислення та сплати окремого податку, відповідно, результат перевірки (обсяг та зміст акта за результатами перевірки) залежав передусім від контролюючого органу як суб`єкта владних повноважень. Крім того, відповідач не надав доказів будь-яких спроб реалізації перевірки, призначеної згідно з Наказом № 1003 після 12 грудня 2018 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що причина застосування арешту коштів, які перебувають на усіх рахунках, відкритих у банках, які здійснюють обслуговування ТОВ «Корпорація КРТ» () і яка полягала у недопуску позивачем у справі відповідача до проведення документальної позапланової виїзної перевірки згідно з Наказом № 1003, перестала існувати.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Офіс великих платників податків ДПС (далі - Офіс ВПП ДПС, скаржник), який є правонаступником Офісу ВПП ДФС, подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що підставою для застосування арешту коштів на рахунках позивача була відмова платника податків у допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, призначеної Наказом №1003. Контролюючим органом була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка, призначена Наказом №861, за результатами якої складено акт. Однак, цією перевіркою перевірено лише питання обчислення і сплати податку на додану вартість за період з 1 січня 2013 року по 11 грудня 2017 року, а Наказ №1003 передбачав не лише перевірку податку на додану вартість, але й податку на прибуток. Отже, питання перевірки, які були поставлені Наказом №1003, не виконані у повній мірі невиїзною перевіркою, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, Офіс ВПП ДПС посилався на те, що висновок Верховного Суду з питання застосування норм права у подібних правовідносинах відсутній, у зв`язку з чим Верховний Суд ухвалою від 5 січня 2021 року відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Від ТОВ «Корпорація КРТ» надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач, посилаючись на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, зокрема, в частині відсутності висновку Верховного Суду з питання застосування норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла таких висновків.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 18 квітня 2019 року ухвалив постанову у справі №826/20657/15, якою скасував судові рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про відновлення видаткових операцій і ухвалив нове, яким позовні вимоги задовольнив.

У справі №826/20657/15 були встановлені такі обставини. На підставі наказу від 15 грудня 2014 року №58 посадовими особами ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві було здійснено виїзд з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки Підприємства «Благодар» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 лютого 2012 року по 31 серпня 2014 року. Однак, до проведення зазначеної перевірки посадових осіб не було допущено. У зв`язку з недопуском до перевірки ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулось до суду з поданням про зупинення видаткових операцій Підприємства «Благодар» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» шляхом накладення адміністративного арешту на кошти платника у банках. Позов було задоволено, а судове рішення направлено до установ банку та реалізовано згідно з чинним законодавством шляхом зупинення видаткових операцій.

В подальшому, на підставі постанови Слідчого СУ ФР ДШ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13 січня 2015 року «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки», відповідно до наказу начальника ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 19 січня 2015 року №96 посадовими особами згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11. пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2. статті 79 ПК проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Підприємства «Благодар» ВОУ СОІУ (код ДРПОУ 35635441) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2012 року по 30 листопада 2014 року, про що складено акт перевірки від 5 лютого 2015 року № 63/26-57-22-02/35635441. За наслідками зазначеної перевірки Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу (недоїмки). Однак, вказані вище рішення, прийняті за результатами перевірки були визнані протиправними та скасовані постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2016 року.

Верховний Суд у справі №826/20657/15 дійшов висновку, що згідно з вимогами пункту 78.2 статті 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. У цій справі проведена документальна позапланова перевірка відповідно до наказу ДПІ від 19 січня 2015 року № 96, охопивши період з 1 лютого 2012 року по 31 серпня 2014 року, нівелює підстави для проведення перевірки відповідно до наказу від 15 грудня 2014 року № 58.

Колегія суддів вважає, що постанова апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі №380/3129/20 відповідає зазначеному висновку Верховного Суду.

Подібність правовідносин у справі №380/3129/20 до правовідносин у справі №826/20657/15 полягає в подібності предмета позову, а також сукупності обставин, які впливають на умови застосування норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Зокрема, враховуючи, що Наказом №861 було призначено перевірку, яка охоплює питання, період і контрагентів, які були визначені Наказом №1003, і така перевірка була проведена, колегія суддів вважає, що Наказ №861 нівелював підстави для проведення перевірки відповідно до Наказу № 1003. При цьому, враховуючи, що арешт коштів на рахунках платника податків є одним із засобів забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, факт проведення перевірки згідно з Наказом №861 свідчить про те, що обставини, які стали підставою для застосування арешту коштів на рахунках платника податків, відпали.

Доводи касаційної скарги про те, що під час перевірки, призначеної Наказом №861 фактично не було перевірено питання обчислення і сплати позивачем податку на прибуток не впливають на умови застосування норм права у спірних правовідносинах, оскільки такі доводи не пов`язані із перешкоджанням позивачем у здійсненні повноважень і функцій контролюючого органу, зокрема, з проведення перевірки, що могло б об`єктивно впливати на можливість застосування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 826/20657/15. У Наказі № 861 не містилося обмежень щодо предмета перевірки, які б не давали можливості відповідачу здійснити її у необхідному обсязі, визначеному у Наказі №1003.

Відповідно до статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 339 КАС суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

Враховуючи, що колегією суддів після відкриття касаційного провадження встановлено, що Верховний Суд вже виклав висновок з питання застосування норми права у подібних правовідносинах і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку, наявні підстави для застосування наслідків, визначених пунктом 4 частини першої статті 339 КАС України, і закриття касаційного провадження у справі. Порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 КАС України, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 339, 341, 345, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за скаргою Офісу великих платників податків ДПС (правонаступника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби) на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 380/3129/20, відкрите на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України - закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко