Справа № 420/18840/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою №5-722/20 від 13.03.2020 р., вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці з 80 % до 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19 лютого 2020 року;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , із розрахунку 80 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою №5-722120 від 13.03.2020 року, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану територіальним управлінням Державної судової адміністрації України (ТУ ДСА України), з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 3885/0/15-17 від 30.11.2017 року за заявою від 06.10.2017 року позивача звільнено у відставку з посади судді Суворовського районного суду м. Одеси.

З лютого 2018 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80 % суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, обчисленої відповідно до Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 року по справі №420/7096/20, яке набрало законної сили 03.11.2020 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 19 лютого 2020 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно з довідкою вих. №5-722/20 від 13.03.2020, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану територіальним управлінням Державної судової адміністрації України (ТУ ДСА України), з урахуванням фактично виплачених сум. В задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 80% суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді відмовлено, з огляду на їх передчасність, оскільки доказів відмови відповідача у перерахунку грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у такому розмірі позивачем до суду не надано.

07.04.2021 року позивач отримав лист-відповідь ГУ ПФУ в Одеській області за №5458- 5231/Б-02/8-1500/21, яким його повідомлено про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 року по справі №420/7096/20.

Так, згідно з рішенням ГУ ПФУ в Одеській області 78 від 03.11.2020 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року при страховому стажі 22 роки 10 місяців (в т.ч. суддівський стаж 13 років 11 місяців, що становить 50% посадового окладу), та розмір грошового утримання на 01.12.2020 року становить 59118.75 грн. (118 237,50 х 50%). Зазначений розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нараховано на 01.12.2020 року. Сума доплати за період з 19.02.2020 року по 30.11.2020 року включена до реєстру судових рішень. Рішення суду виконано в повному обсязі.

Зазначенні дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного утримання з 80 % до 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при здійсненні його перерахунку, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Як зазначає позивач, при перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці його розмір має обчислюватися, виходячи із відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, право на яке особа набула на момент виходу у відставку, і його розмір не може зменшуватись внаслідок подальших змін в законодавстві.

Отже, застосування ГУ ПФУ в Одеській області відсоткового показника передбаченого частиною третьою статті 142 Закону № 1402-VІІІ, до перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача є протиправним, оскільки цей показник стосується призначення нового щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не перерахунку раніше призначеного.

До того ж, позивач зазначає, що при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці змінною величиною є лише розмір довічного грошового утримання, що залежить від зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а не відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання, що обчислене при його призначенні, та є незмінним.

(б) Позиція Відповідача

27.10.2021 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач вимоги, викладені у позовній заяві, вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

На виконання рішення суду Головним управлінням Рішенням від 03.11.2020 №78 здійснено перерахунок довічного грошового утримання судці у відставці з 19.02.2020 згідно з довідкою, виданою територіальним управлінням Державної судової адміністрації України за вих. № 5-722/20 від 13.03.2020, при страховому стажі 22 роки 10 місяці 14 днів (суддівський стаж 14 років 0 місяців 26 днів), виходячи з відсоткових розмірів суддівської винагороди судді, а саме 50% відповідно до вимог Закону. Однак, не погоджуючись з діями Головного управління, Позивач знову звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з новою позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, Позивач у справі № 420/18840/21 обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправним Рішення Головного управління від 03.11.2020 № 78, яке винесено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 по справі № 420/7096/20.

Таким чином, відповідач приходить до висновку, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, зобов`язання вчинити певні дії тощо, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Головне управління вважає помилковим посилання Позивача в позовній заяві на те, що перерахунок має бути здійснений в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з наступного.

Пункт 25 розділу XII Закону №1402- VІІІ, що був чинним станом на дату призначення Позивачу довічного грошового утримання, положення якого визнано неконституційними Рішенням Конституційного Суду №2-р/2020 від 18 лютого 2020 року, передбачає, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу (абзац 1 цього пункту). В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону (абзац другий цього пункту).

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2- р/2020 положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону№1402 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Запровадження згідно із положеннями п.25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІІ різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням 4.1 ст. 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Чинним Законом №1402 визначені такі вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч. 3 ст. 142 Закону №1402- VІІІ);

- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (ч. 3 ст. 135 Закону №1402- VІІІ).

Враховуючи положення ч. 3 ст. 142 Закону № 1402 та суддівський стаж Позивача (14 років), з 19 лютого 2020 року щомісячне довічне грошове утримання Позивача має розраховуватися, виходячи з 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Крім того, відповідач вважає, що задоволення позовної вимоги Позивача в частині зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці призведе до втручання в дискреційні повноваження Головного управління.

02.11.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач виклав доводи, що тотожні доводам позовної заяви. При цьому, звернувши увагу, що норми спеціальних законів які були чинними у період від моменту призначення позивачу спірних виплат до їх перерахунку у 2020 році не передбачали зменшення відсоткового показника довічного грошового утримання судді у відставці. Натомість з метою урахування зміни розміру заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого судді, змінною величиною і підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці була лише зміна суддівської винагороди.

При перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці змінною величиною є лише розмір довічного грошового утримання, натомість відсоткове значення розміру довічного грошового утримання, яке обчислювалося при його призначенні, є незмінним. Аналогічний правовий підхід був застосований Верховним Судом при ухваленні рішення від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року.

ІІІ. Процедура та рух справи

12.10.2021 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Справу суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

IV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що згідно Рішення Вищої ради правосуддя № 3885/0/15-17 від 30.11.2017 року ОСОБА_1 звільнений у відставку з посади судді Суворовського районного суду міста Одеси.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з лютого 2018 року.

На час виходу позивача у відставку, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначено йому у розмірі 80% винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, в подальшому, позивачу здійснювалися перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді, у тому числі у зв`язку зі зміною правового регулювання розміру посадового окладу судді.

Зокрема, 13 березня 2020 року Територіальним управлінням ДСА України в Одеській області видано ОСОБА_1 Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Вих.№5-722/20, про те, що станом на 19 лютого 2020 року його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 118237,50 грн. у тому числі: посадовий оклад 78825,00 грн.; доплата за вислугу років (40%) 31530,00 грн.; доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (10%) 7882,50 грн.

07 квітня 2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, до якої додав вказану довідку.

Рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області №63 від 09 квітня 2020 року позивачу відмовлено у такому перерахунку.

Позивач оскаржив вказану відмову Головного управління ПФУ в Одеській області у судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 року по справі № 420/7096/20 частково задоволено позов ОСОБА_1 . Суд вирішив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №63 від 09.04.2020р. про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно Закону України Про судоустрій та статус суддів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , згідно довідки виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України за вих. №5-722/20 від 13.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) згідно довідки виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України за вих. №5-722/20 від 13.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 р.

03 листопада 2020 року вказане рішення суду набрало законної сили.

З матеріалів пенсійної справи позивача судом встановлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2021 року по справі №420/7096/20, 03 листопада 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

За результатами перерахунку прийнято протокольне рішення від 03.11.2020 року № 78, яким здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року при страховому стажі 22 роки 10 місяців 14 днів ( суддівський стаж 14 років 24 дні), виходячи з відсоткового розміру 50 % суддівської винагороди працюючого судді.

На звернення позивача щодо виконання рішення суду від 02 жовтня 2021 року по справі №420/7096/20, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 07.04.2021 року №5458-5231/Б-02/8-1500/21 надало позивачу засвідчену належним чином копію розпорядження про перерахунок довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/7096/20; копію розрахунку доплати довічного грошового утримання суддів на виконання рішення суду; витяг з Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою на підтвердження внесення інформації до Реєстру згідно рішення суду.

Вважаючи, що територіальним органом ПФУ неправомірно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% від розміру суддівської винагороди, а не 80% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, як це було визначено при виході у відставку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У свою чергу, відповідач, посилаючись на положення ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII та суддівський стаж позивача - 14 років, вважає, що з 19 лютого 2020 року його щомісячне довічне грошове утримання має розраховуватися, виходячи з 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, спірним у даному випадку є питання який відсоток суддівської винагороди підлягає застосуванню при здійсненні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області перерахунку з 19.02.2020 року раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

V. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 22 Конституції України, зокрема, передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема судоустрій, судочинство, статус суддів.

Так, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів визначає Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII, який забезпечує право кожного на справедливий суд (надалі Закон № 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Статтею 142 Закону № 1402-VIII регламентовані питання отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно з ч. 2 ст. 142 Закону № 1402-VIII, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема:

судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні зазначено, зокрема, що судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

З огляду на викладене, з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2021 року у справі №420/7096/20, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) згідно довідки виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України за вих. №5-722/20 від 13.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 р.

Що стосується відсотку розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на рівні 80%, на врахуванні якого наполягає позивач, та який визначений на підставі частини 3 статті 141 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 року №2453-VI (з урахуванням пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016), виходячи з наявного суддівського стажу, суд зазначає наступне.

Пунктом 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 визначено наступне: - частина третя статті 141 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 7 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, при виході у відставку, позивач, згідно частини 3 статті 141 Закону від 07.07.2010 року №2453-VI, набув право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, за Законом від 07.07.2010 року №2453-VI грошове утримання судді обраховувалось з 15 мінімальних заробітних плат з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції (з урахування пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року №11-р/2018).

Водночас, чинним Законом України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 року визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зокрема:

щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч.4 ст.142 Закону №1402-VIII);

базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч.3, 4 ст.135 Закону №1402-VIII).

Питання перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддів у відставці прямо врегульовано ч. 4 ст. 142 Закону №1402-VIII, де передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначена норма чітка, однозначна, зрозуміла та не вступає в колізію з іншими нормами. Тобто, для виконання вимог ч.4 ст.142 Закону №1402-VIII немає ніякої необхідності у додатковому нормативно-правовому акті чи роз`ясненні.

Конституційний Суд України у рішенні від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя.

За правовим висновком Верховного Суду, сформульованим у рішенні від 16.06.2020 року по зразковій справі № 620/1116/20 (Пз/9901/5/20), у судді у відставці, який отримує щомісячне грошове утримання у розмірі обчисленому згідно положень Закону № 2453-VI, наявне право (підстава) права (підстави) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України №1402-VIII.

Таким чином, для застосування розміру 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить позивач, немає підстав, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 року №2453-VI.

Однак, з 18.02.2020 року (з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020 року) Закон України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 року №2453-VI в частині регулювання щомісячного грошового утримання, втратив чинність.

Діючим Законом передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.

Суд акцентує увагу на неможливості використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання.

Таким чином, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання: розміру щомісячної суддівської винагороди за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку - за Законом № 2453-VI.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з 19.02.2020 року щомісячне довічне грошове утримання позивача розраховується за нормами Закону №1402-VIII, у т.ч. порядок визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, - враховуючи положення ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині перерахунку та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 80 % грошового утримання працюючого судді на підставі частини 3 статті 141 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 року №2453-VI.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, враховуючи, що відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у 80 % позивачу був встановлений за нормами Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 року №2453-VI, який з 18.02.2020 року (з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020 року) в частині регулювання щомісячного грошового утримання, втратив чинність, а діючим Законом України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 року передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для обрахунку щомісячного грошового утримання позивача одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання - розміру щомісячної суддівської винагороди за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку - за Законом № 2453-VI.

Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог.

VI. Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у позові розподіл судових витрат на користь позивача не здійснюється.

Оскільки суд не залучав свідків та не призначав проведення експертизи, з відповідача судові витрати не стягуються.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ Перехідні положення КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса: 65107, м. Одеса, вул. Канатна,83, .

Суддя О.Я. Бойко

.