Справа № 300/4088/21
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2021 р. справа № 300/4088/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, Дубівської сільської ради Івано-Франківської області
про визнання неправомірними дій щодо порушення порядку прийняття та оприлюднення рішення сільської ради «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020 рік» та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) 10.08.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дубівської сільської ради Івано-Франківської області (надалі також, відповідач 1), Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі також, відповідач 2), в якій просить:
- визнати неправомірними дії Цинівської сільської ради щодо порушення порядку прийняття та оприлюднення Рішення 19 сесії 7 демократичного скликання Цинівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №140/19-2019 від 11.07.2019 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2020 рік»;
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с. 28-29).
Відповідач 2 скористався правом подання відзиву на позов, який отримано судом 06.09.2021 за №9443/5/09-19-20-01 від 03.09.2021 (а.с. 34-37). В обґрунтування своєї правової позиції представниця відповідача 2 зазначила про те, що встановлення податку на майно, в тому числі на майно, відмінне від земельної ділянки є обов`язком органу місцевого самоврядування, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення. На момент винесення оспорюваних податкових повідомлень-рішень, рішення Цінівської сільської ради від 11.07.2019 №140/19-2019 є чинним та не скасованим. Отже, відповідачем 2 жодним чином не порушено права та обов`язки позивача, який діяв виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений нормами діючого законодавства. Просила суд в задоволенні позову відмовити.
Позивач скористався правом подання відповіді на відзив, який отримано судом 27.09.2021 (а.с. 44-46). ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку із бездіяльністю органу місцевого самоврядування рішення Цінівської сільської ради №140/19-2019 в силу статті 57 Конституції України є нечинним, оскільки це рішення не доведено до відома населення в порядку, встановленому законом. Відповідно до пункту 2 рішення №140/19-2019 сільська рада вирішила оприлюднити дане рішення на дошці оголошень Цінівської сільської ради в день його прийняття та на сайті Рожнятівської районної державної адміністрації для ознайомлення. Однак жодних доказів про оприлюднення не надано, що суперечить Закону України «Про доступ до публічної інформації» та порушує законні права та інтереси позивача. ОСОБА_1 зауважив, що скільки такий неоприлюднений нормативно-правовий акт не є обов`язковим, його приписи не породжують юридичних наслідків, а у контролюючого органу відсутні підстави для покладення на позивача обов`язку зі сплати відповідного податку, тому винесені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.
Відповідач 1 (Дубівська сільська рада Івано-Франківської області, що є правонаступником Цінівської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, дії якої є предметом оскарження в даній адміністративній справі) правом подання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також, КАСУ) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
На дев`ятнадцятій сесії сьомого демократичного скликання Цінівської сільської ради 11.07.2019 прийнято рішення №140/19-2019 "Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2020 рік"(а.с. 11).
Пунктом 1 цього рішення встановлено на території Цінівської сільської ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1, де для об`єктів нежитлової нерухомості складів, визначено ставку 1% розміру мінімальної заробітної плати, за 1 квадратний метр (а.с. 13-21).
Вирішено оприлюднити рішення на інформаційній дошці Цінівської сільської ради в день його прийняття та надати дане рішення для оприлюднення та ознайомлення на офіційному електронному сайті Рожнятівської районної державної адміністрації (пункт 2 рішення № 140/19-2019 від 11.07.2020).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує норми інших законів та підзаконних нормативно-правових актів, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Абзацом 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що позивачем в основі своїх доводів про дії Цінівської сільської ради, звертається увага суду на те, що спірне рішення не було належним чином опублікованим та містить дискримінаційні норми порівняно зі ставками податку в 2019, а саме, у п`ять разів.
Щодо порушення відповідачем 1 порядку прийняття та оприлюднення рішення №140/19-2019 від 11.07.2019, то суд зазначає таке.
Пунктом 2 даного рішення вирішено оприлюднити рішення на інформаційній дошці Цінівської сільської ради в день його прийняття та надати дане рішення для оприлюднення та ознайомлення на офіційному електронному сайті Рожнятівської районної державної адміністрації (а.с. 11).
Позивач стверджує про відсутність публікації даного рішення, в підтвердження чого посилається на акт від 03.07.2020, складений в присутності в.о. старости Цінівського старостинського округу №4 Ткачів О.Б., діловода ОСОБА_2 та дев`яти підприємців (а.с. 47), відповідно до якого рішення Цінівської сільської ради від 11 липня 2019 року № 140/19-2019 не оприлюднювалось на інформаційній дошці в Цінівській сільській раді, не надано для оприлюднення на сайті Рожнятівської РДА і в засобах масової інформації.
В частині посилань позивача на не оприлюднення Цінівською селищною радою Рожнятівського району Івано-Франківської області проекту рішення щодо встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно згідно вимог ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Нормами пункту 1 частини 1 статті 5 цього Закону визначені способи оприлюднення проектів актів органів місцевого самоврядування: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.
Згідно з нормами статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати зокрема нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.
Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.
Доказів оприлюднення проекту спірного рішення відповідачем 1 не надано.
Водночас, не применшуючи значення дотримання строків оприлюднення проектів рішень органів місцевого самоврядування, які визначені чинним законодавством, суд вважає, що порушення процесуальної норми повинно бути підставою для скасування такого рішення лише за умови, якщо останнє за своєю суттю є необґрунтованим та/або незаконним й підлягало би скасуванню чи зміні навіть за відсутності вказаної підстави.
При цьому, суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 810/1354/18, згідно з якою саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його недійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. За принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
За таких умов, сам факт не оприлюднення проекту спірного рішення не може слугувати достатньою підставою для скасування правильного за своєю суттю рішення органу місцевого самоврядування щодо встановлення місцевих податків та зборів на відповідний період.
Також, суд враховує, що визначення розміру податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, тобто покладається на розсуд компетентного органу, а встановлений оспорюваний розмір ставки такого податку у повній мірі відповідає п. 266.5.1 ст. 266 Податкового кодексу України.
Рішенням відповідача 1 встановлений місцевий податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в тому числі визначені об`єкти оподаткування, платників податку, розмір ставки, податковий період, пільги із сплати такого податку.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (надалі, також - Закон №280/97-ВР), місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 13 Закону №280/97-ВР передбачено, що територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону №280/97-ВР встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктом 24 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 5, 10, 12 статті 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз приписів частини 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вказує на імперативний характер правила щодо обов`язкового оприлюднення органами місцевого самоврядування усіх проектів актів останніх, але з відсиланням на норми Закону України «Про доступ до публічної інформації» в частині регулювання порядку такого оприлюднення.

Судом встановлено, що обставини, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги вже досліджувалася Івано-Франківським окружним адміністративним судом у справі №300/3910/20, рішення в якій від 08.06.2021, за результатом апеляційного перегляду 28.09.2021 набрало законної сили.

Так, в цій справі суд встановив, що оприлюднення оскаржуваного рішення після його прийняття здійснене шляхом його розміщення на дошці оголошень сільської ради, що не суперечить приписам п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 15, ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року №2939-VI. Розміщення нормативного акту на дошці оголошень сільської ради за відсутності друкованих засобів масової інформації та офіційного сайту, переслідувало мету доведення рішення до найбільш широкого кола мешканців. З огляду на те, що відповідач оприлюднив оскаржуване рішення у спосіб, який гарантує доведення інформації до мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці, порядок оприлюднення регуляторного акта не було порушено. Оскільки під час прийняття оспорюваного рішення відповідачем забезпечено доведення його змісту відповідній територіальній громаді, таке рішення прийнято на підставі та з дотриманням вимог податкового законодавства, в межах повноважень органу місцевого самоврядування.

Таким чином, у справі №300/3910/20 суд констатував дотримання процедури оприлюднення спірного акту та відповідність такої процедури встановленим правилам спеціального порядку оприлюднення регуляторних актів, а тому дійшов висновку про відсутність обставини для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, позовна вимога щодо неправомірності дій Цінівської сільської ради щодо порушення порядку прийняття та оприлюднення Рішення 19 сесії 7 демократичного скликання №140/19-2019 від 11.07.2019 не підлягає задоволенню.

Щодо винесених Головним управління ДПС в Івано-Франківській області податкових повідомлень-рішень №0-0911 від 04.06.2021 та №0-0911 від 04.06.2021 то суд зазначає таке.

ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесено податкові повідомлення-рішення №0-0911 від 04.06.2021 (а.с. 7) та №0-0911 від 04.06.2021 (а.с. 8), якими ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в загальній сумі 41 657,65 грн.

Згідно з додатком 1 до рішення Цінівської сільської ради від 11.07.2019 №140/19-2019 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, на 2020 рік», визначено ставку 1% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом з січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (а.с. 13-24).

Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані ОСОБА_1 на його податкову адресу, про що свідчить рекомендоване повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке отримано позивачем 27.07.2021 (а.с. 12).

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України (надалі також, ПК України), до місцевих податків належать податок на майно.

Пунктом 10.3 статті 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (надалі також ПК України) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з підпунктом 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 ПК України, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, встановлення місцевих податків і зборів органами місцевого самоврядування відбувається відповідно до Податкового кодексу України та у порядку, що визначений цим Кодексом.

Приписами підпункту 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну податкову та митну політику, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та зборів на відповідних територіях.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

На час винесення спірних податкових повідомлень-рішень №0-0911 від 04.06.2021 та №0-0911 від 04.06.2021 рішення дев`ятнадцятої сесії сьомого демократичного скликання №140/19-2019 від 11.07.2019 Цінівської сільської ради, яким встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості (комерційної нерухомості), які перебувають у власності фізичних осіб на рівні одного відсотка від мінімальної заробітної плати було чинним та не було скасовано.

Згідно з пунктом 12.5 статті 12 ПК України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Також, суд враховує, що визначення розміру податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, тобто покладається на розсуд компетентного органу, а встановлений оспорюваний розмір ставки такого податку у повній мірі відповідає п. 266.5.1 ст. 266 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядок та у строки, визначені податковим законодавством.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 ПК України. Згідно з пунктом 38.1. статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2).

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 даної статті цього ж Кодексу за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Також цим підпунктом визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з підпунктом 266.7.3. пункту 266.7 статті 266 (із змінами №466-IX від 16.01.2020) платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

права на користування пільгою із сплати податку;

розміру ставки податку;

нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Однак протиправність податкових повідомлень-рішень за №0-0911 від 04.06.2021 та №0-0911 від 04.06.2021 позивач обгрунтовує виключно наявними, на його переконання, порушеннями процедури прийняття та оприлюднення Рішення 19 сесії 7 демократичного скликання Цинівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №140/19-2019 від 11.07.2019 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2020 рік».

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем 2 доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та дотримання вимог податкового законодавства в процесі їх винесення та надсилання позивачу, на переконання суду відсутні підстави для скасування податкових повідомлень-рішень №0-0911 від 04.06.2021 та №0-0911 від 04.06.2021.

За вищевикладених мотивів заявлений позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

В силу норм статті 139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ;

відповідач 1 - Дубівська сільська рада Івано-Франківської області, вул. Молодіжна, 1 село Дуба, Калуський район, Івано-Франківська область, .

відповідач 2 Головне управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області, вул.Незалежності,20, м. Івано-Франківськ, код ЄДРПОУ ВП 43968084.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.