Справа № 460/3554/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2021 року м. Рівне №460/3554/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.М. Дудар, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), за змістом якого просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення викладене в листі від 05.03.2021 №1324-905/Є-02/8-1700/21, зобов`язавши здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки Рівненської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-524 в розмірі 80% місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру, з урахуванням проведених виплат. починаючи з 01.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру". До заяви долучено довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Проте відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з підстав недоцільності.

Ухвалою суду від 29.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляу, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.06.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, у зв`язку з тим, що пенсія позивачу перерахована відповідно до вимог чинного законодавства.

27.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої просила позов задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 80% від заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Зазначені обставини сторонами не заперечуюються, а тому в силу вимог ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказування.

Рівненською обласною прокуратурою 15.10.2020 ОСОБА_1 видано довідку №21-524 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 11.09.2020. Довідка видана відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру" та рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 (а.с.22, зворот).

Згідно з цією довідкою, розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами, чинними на 11.09.2020, за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу становить: посадовий оклад - 46160,00грн, надбавка за вислугу років (25%) - 11540,00грн, матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) - 9616,67грн, а всього 67316,67грн.

15.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (а.с.22).

09.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою щодо розміру пенсійного забезпечення (а.с.10).

Листом від 05.03.2021 відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок пенсії за вислугу років проведено із урахуванням норм законодавства чинних на момент проведення перерахунку пенсії, встановлено до виплати розмір пенсії з обмеженням максимальним розміром з 01.01.2020 -17120,00грн, з 01.12.2020 -17690,00грн (а.с.11).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії під час перерахунку максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 80% на 60% суми місячної заробітної плати, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина 12 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ).

Частиною 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачалося, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Надалі до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), внаслідок яких наведена вище частина 17 статті 50-1 Закону №3668-VI з 01 жовтня 2011 року стала 18, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

Відповідно до частини 2 статті 86 Закону №1697-VІІ, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Судом встановлено, що з 01.08.2013 позивачу призначено пенсію за вислугу років, що обчислена відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ в розмірі 80% середньомісячного заробітку.

Зазначена обставина не заперечується відповідачем за змістом відзиву.

Проте, під час здійснення з 01.10.2020 перерахунку пенсії позивача, відповідачем безпідставно застосовано положення частини 2 статті 86 Закону №1697-VІІ, оскільки відповідні положення підлягають застосуванню лише при призначенні пенсії після набрання цією нормою чинності.

У рішенні від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001 Конституційний Суд України вказав, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Натомість, дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Суд зазначає, що на час звернення позивача до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії виникла лише одна підстава її перерахунку, а саме збільшився розмір заробітної плати працівників органів прокуратури за відповідною посадою, про що свідчить довідка яка міститься в матеріалах справи. Інші ж складові, зокрема й відсотковий розмір пенсійних виплат, не змінилися. При цьому, суд вважає, що відсотковий розмір вже призначеної пенсії є сталим та не може змінюватися.

Таким чином, дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача із 80% до 60% суми місячної заробітної плати є протиправними.

Щодо обмеження максимального розміру пенсії, суд зазначає таке.

Згідно з абз.6 ч.15 ст.86 Закону №1697-VII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Вказану норму введено Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII (далі - Закон №911-VIII), пунктом 2 "Прикінцевих положень" якого передбачено, що визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Верховний Суд у постанові від 12.11.2019 у справі №360/1428/17 зазначив, що дія положень Закону №911-VIII щодо значення максимального граничного розміру пенсії (обмеження) застосовуються до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 (п.2 Прикінцевих положень цього Закону).

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а висловив правову позицію про те, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, то при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Наведене дає підстави для висновку про те, що законодавче нововведення щодо обмеження максимального розміру пенсій не може застосовуватися до раніше призначених пенсій, оскільки в даному випадку буде порушуватися принцип незворотності нормативно-правових актів у часі, закріплений у статті 58 Конституції України.

Отже, безпідставним є як застосування до спірних правовідносин норм Закону №1697-VII в частині визначення відсоткового розміру пенсії, так і обмеження її максимальним розміром, оскільки вказаний закон поширює свою дію на працівників прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності.

Як встановлено судом, вперше пенсія ОСОБА_1 призначена з 01.08.2013, тобто під час дії Закону №1789-ХІІ.

Відтак, дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром є протиправними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип верховенства права охоплює не лише змістовний аспект (правового відношення між людиною і державою на засадах визнання людини вищою соціальною цінністю), але й процедурний аспект, який базується на вимогах відповідності правотворчої та правозастосовної практики певним стандартам, як-от: заборона зворотної дії закону, вимога ясності та несуперечності закону; вимога щодо однакового застосування закону; застосування покарання виключно на підставі закону та інше.

Пенсія як гарантована щомісячна грошова виплата та вид соціального забезпечення є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2014 у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви №68385/10 та №71378/10) зазначено, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Відповідно до п.п.21, 24 рішення Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 у справі "Федоренко проти України" (заява №25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Отже, дії відповідача щодо проведення позивачу перерахунку пенсії за вислугою років у розмірі 60% суми місячної (чинної) заробітної плати та з обмеженням максимального розміру пенсії на рівні десяти прожиткових мінімумів, не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушують майнові права та законні інтереси позивача.

Враховуючи викладене та з метою захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе покласти на відповідача обов`язок щодо здійснення нового повного і належного перерахунку пенсії позивача за вислугу років на підставі довідки Рівненської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-524.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення повністю.

Враховуючи положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати у виді судового збору у сумі 908,00грн, сплачені згідно з квитанцією від 15.04.2021 №0.0..1 (а.с.12).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, виходячи з розрахунку середнього заробітку на рівні 60% замість 80% суми місячної (чинної) заробітної плати та обмеження виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області првоести ОСОБА_1 з 01.10.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991, виходячи із розрахунку 80% суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Рівненської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-524, без обмеження граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, судові витрати у виді судового збору у сумі 908,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, буд.7, м.Рівне, 33028, ідентифікаційний код юридичної особи: 21084076).

Рішення складено 10 грудня 2021 року.

Суддя О.М. Дудар