Справа № 160/13021/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/13021/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року в адміністративній справі № 160/13021/21 (головуючий суддя першої інстанції Кучма К.С.) за позовом Департамента соціальної політики Кам`янської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (третя особа: ОСОБА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 28.07.2021 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (третя особа: ОСОБА_1 ), в якому просив:

- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №64026658 від 05.01.2021 року Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро);

- зобов`язати відповідача повернути сплачений ним виконавчий збір у розмірі 24000 грн. за виконавчим провадженням №64026658.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірну постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000 грн. від 05.01.2021 року за виконавчим провадженням №64026658 винесено протиправно. Боржником у виконавчому провадженні №64026658 добровільно частково виконано рішення Дніпровського районого суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2011 року по справі №2-а-232/11. Враховуючи вимоги ч.1 ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на підставі п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». За таких обставин, оскаржувана постанова від 05.01.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року в адміністративній справі №160/13021/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 05.01.2021 року по виконавчому провадження №64026658, прийняту Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Загребельською Д.С.

У задоволенні решти позовної заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною та скасування постанови прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає на правомірності постанови про стягнення виконавчого збору.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, тому в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2011 року по справі №2-а-232/11 зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010-2011 роки відповідно до ст.48 ч.4 Закону України від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами та доповненнями, внесеними Законами України від 01.07.1992 року, від 06.06.1996 року, від 25.03.1999 року та від 11.07.2001 року, тобто у розмірі 5 (п`яти) мінімальних заробітних плат, визначивши розрахунковий розмір мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України», який буде чинним на момент виплати, та виключивши при нарахуванні і виплаті вже нараховані та виплачені за вказані роки суми щорічної допомоги на оздоровлення (а.с.35).

Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 03.12.2019 року видано виконавчий лист по справі №2-а-232/11 (а.с.15).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.11.2020 року замінено сторону виконавчого провадження по справі №2-а-2321/11, а саме: боржника Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області () на Департамент соціальної політики Кам`янської міської ради ().

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64026658 від 05.01.2021 року на примусове виконання виконавчого листа №2-а-2321/11, виданого 03.12.2019 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Також 05.01.2021 року відповідачем прийняті постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №64026658 від 05.01.2021 року в сумі 200 грн. та про стягнення виконавчого збору в розмірі 24000 грн. (а.с.30).

Не погодившись з постановою про стягнення виконавчого збору, позивач оскаржив таку постанову до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із протиправності прийняття відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору від 05.01.2021 року. З огляду на предмет примусового виконання та особу боржника, суд зазначив, що виконання наведених судових рішень має здійснюватися з урахуванням вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а відтак виконавчий збір за їх примусове виконання, стягненню з позивача не підлягає.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряється.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначалось вище, постановою державного виконавця Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 05.01.2021 року №64026658 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-а-2321/11, виданого 03.12.2019 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, щодо перерахування та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2011 роки відповідно до ст.48 ч.4 Закону України від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами та доповненнями, внесеними Законами України від 01.07.1992 року, від 06.06.1996 року, від 25.03.1999 року та від 11.07.2001 року, тобто у розмірі 5 (п`яти) мінімальних заробітних плат, визначивши розрахунковий розмір мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України», який буде чинним на момент виплати, та виключивши при нарахуванні і виплаті вже нараховані та виплачені за вказані роки суми щорічної допомоги на оздоровлення

Одночасно державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі, встановленому ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» №4901 від 05.06.2012 року встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

- державний орган;

- державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

- юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами та доповненнями, внесеними Законами України від 01.07.1992 року, від 06.06.1996 року, від 25.03.1999 року та від 11.07.2001 року), щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - п`ять мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні

заробітні плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2

категорії - п`ять мінімальних заробітних плат.

Отже, вказаною нормою Закону (саме редакцію застосовано в постанові Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2011 року по справі №2-а-232/11) гарантувалась виплата щорічної допомоги на оздоровлення в певному розмірі, тобто фактично щорічна виплата визначеної суми грошових коштів.

Оскільки грошові кошти безумовно є майном, тож суд, зобов`язавши Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області ( на теперішній час - Департамент соціальної політики Кам`янської міської ради) нарахувати та виплатити особі щорічну допомогу на оздоровлення, фактично зобов`язав Департамент соціальної політики Кам`янської міської ради визначити розмір такої допомоги та виплатити особі певну суму грошових коштів, тобто передати їй у власність майно.

Оскільки держава гарантує виконання рішення суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, апеляційний суд вважає, що рішення суду на користь ОСОБА_1 підпадає під визначення судового рішення, яке виконується в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому виконавчий збір при виконанні такого рішення не підлягає стягненню відповідно до положень п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 від 02.06.2016 року.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради в цій частині.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року в адміністративній справі № 160/13021/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року в адміністративній справі № 160/13021/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак