Справа № 440/12476/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/12476/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області /далі відповідач/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення десятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області восьмого скликання №71 від 14 липня 2021 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража громадянину ОСОБА_1 ";

- зобов`язання Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області повторно розглянути клопотання від 12 травня 2021 року ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаража, що в межах смт. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області /а.с.1-8/.

Позов обґрунтований тим, що позивач звернувся до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуальних гаражів орієнтовною площею 0,01 га за рахунок земель комунальної власності житлової та громадської забудови, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням десятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області восьмого скликання №71 від 14 липня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража громадянину ОСОБА_1 » відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю місця розташування Генеральному плану забудови території смт. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області та іншої містобудівної документації, а саме: використання земельної ділянки відповідно до затвердженої містобудівної документації зона транспортної інфраструктури (ТР-2). З вказаним рішенням позивач не погоджується та вважає його протиправним, оскільки відповідно до містобудівної документації смт. Нові Санжари ТР-2 «Зона транспортної інфраструктури» має супутні види використання територій (земельних ділянок), зокрема гаражі, паркінги, а тому земельні ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам генерального плану та вимогам містобудівної документації.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 22-23/ зазначив, що рішенням десятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області восьмого скликання №71 від 14 липня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража громадянину ОСОБА_1 » відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів орієнтовною площею 0,01 га у зв`язку з невідповідністю місця розташування Генеральному плану забудови території смт. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області та іншої містобудівної документації, а саме: використання земельної ділянки відповідно до затвердженої містобудівної документації зона транспортної інфраструктури (ТР-2). Таким чином, земельна ділянка, на яку позивач бажає отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, згідно плану зонування не може використовуватися для будівництва індивідуальних гаражів.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12, статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області із клопотанням від 12 травня 2021 року (вх.№53 від 12 травня 2021 року) /а.с. 12-13/ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуальних гаражів орієнтовною площею 0,01 га за рахунок земель комунальної власності житлової та громадської забудови, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . До вказаного клопотання додав копії паспорта, ідентифікаційного номера та графічні матеріали місця розташування земельної ділянки.

Рішенням десятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області восьмого скликання №71 від 14 липня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража громадянину ОСОБА_1 » /а.с. 14/ відмовлено громадянину ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га з правом передачі у власність для будівництва індивідуального гаража в межах смт. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області у зв`язку з невідповідністю місця розташування Генеральному плану забудови території смт. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області та іншої містобудівної документації, а саме: використання земельної ділянки відповідно до затвердженої містобудівної документації зона транспортної інфраструктури (ТР-2).

Не погодившись із рішенням десятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області восьмого скликання №71 від 14 липня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража громадянину ОСОБА_1 », позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) /далі - ЗК України/.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту "д" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дослідивши рішення десятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області восьмого скликання №71 від 14 липня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража громадянину ОСОБА_1 », суд встановив, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою стала невідповідність місця розташування земельної ділянки Генеральному плану забудови території смт. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області та іншій містобудівній документації, а саме: використання земельної ділянки відповідно до затвердженої містобудівної документації зона транспортної інфраструктури (ТР-2).

Надаючи оцінку вказаній підставі для відмови у наданні дозволу, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" №687-XIV від 20 травня 1999 року встановлено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За визначеннями, наведеними у статті 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI від 17 лютого 2011 року /далі Закон №3038-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/, генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон; функціональна зона території - визначена комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади, генеральним планом населеного пункту, планом зонування території частина території територіальної громади, щодо якої визначений певний набір дозволених (переважних (основних) та супутніх) видів цільового призначення земельних ділянок та відповідно до законодавства встановлені обмеження у використанні земель у сфері забудови.

Частиною другою статті 5 Закону №3038-VI встановлено, що вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Частиною першою статті 17 Закону №3038-VI передбачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 18 Закону №3038-VI план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог, зокрема: виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваного рішення земельна ділянка, стосовно якої позивач бажає отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою для будівництва індивідуального гаража відповідно до містобудівної документації знаходиться в зоні транспортної інфраструктури (ТР-2) /а.с. 14/, а згідно наданого до суду відповідачем плану зонування смт. Нові Санжари /а.с. 24/ бажана позивачем земельна ділянка знаходиться в зоні транспортної інфраструктури, до якої відносяться території АЗС та СТО (ТР-3).

Згідно з витягом з пояснювальної записки Плану зонування території смт. Нові Санжари /а.с.24-25/ зона транспортної інфраструктури (ТР-2) території автовокзалів, автостанцій, транспортних вузлів, має супутні види використання територій (земельних ділянок), зокрема гаражі, паркінги, та зона об`єктів транспортної інфраструктури (ТР-3) має переважний вид використання земельних ділянок, зокрема гаражі.

Отже, земельна ділянка орієнтовною площею 0,01 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на яку позивач просить видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення її у власність для будівництва індивідуального гаража, розміщена в функціональній зоні (ТР-2, ТР-3), використання територій (земельних ділянок) яких передбачає будівництво гаражів.

Таким чином, відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою є протиправною, у зв`язку з чим рішення десятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області восьмого скликання №71 від 14 липня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража громадянину ОСОБА_1 » підлягає скасуванню як протиправне.

Враховуючи положення частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд погоджується із правильністю обраного позивачем способу захисту та відновлення порушеного права у спірних правовідносинах та вважає за можливе зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 12 травня 2021 року (вх.№53 від 12 травня 2021 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуальних гаражів орієнтовною площею 0,01 га за рахунок земель комунальної власності житлової та громадської забудови, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ "ПРИВАТБАНК" №0.0..1 від 07 жовтня 2021 року /а.с. 9/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (вул. Центральна, буд. 23, смт. Нові Санжари, Новосанжарський район, Полтавська область, 39300, ідентифікаційний код 21044987) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення десятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області восьмого скликання №71 від 14 липня 2021 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража громадянину ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Новосанжарську селищну раду Полтавського району Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 12 травня 2021 року (вх.№53 від 12 травня 2021 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуальних гаражів орієнтовною площею 0,01 га за рахунок земель комунальної власності житлової та громадської забудови, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк