Справа № 520/17017/21
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 грудня 2021 року № 520/17017/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛУЕТ-2000" (вул. Москалівська, буд. 99, корпус 4, м. Харків, 61157, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. Короткий зміст позовних вимог

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СИЛУЕТ-2000" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 07.04.2021 № 2546512/42927251;

визнати протиправним та скасувати рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 20.04.2021 № 17526/42927251/2;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛУЕТ-2000» № 3 від 15.03.2021 датою фактичного подання на реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних подано податкову накладну №3 від 15.03.2021, реєстрацію якої зупинено. Позивачем подано повідомлення до податкового органу разом із додатками на підтвердження правомірності виписки вказаної податкової накладної, за результатами розгляду яких комісією прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Позивачем було подано скаргу від 08.04.2021 року щодо рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.04.2021 № 2546512/42927251, де Позивач був незгоден з рішенням комісії регіонального рівня та відправив всі документи, які були додані до Повідомлення № 3 від 01.04.2021 повторно. За результатами розгляду скарги позивача відповідачем прийнято рішенням за результатами розгляду скарги про відмову в її задоволенні.

Позивач вважає рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення за результатами розгляду скарги протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а податкову накладну такою, що підлягає реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки прийняті рішення не є обґрунтованими.

1.2. Процесуальні дії суду

Ухвалою суду від 06.10.2021 прийнято справу до розгляду та відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

1.3. Короткий зміст відзиву на позов та відповіді на відзив.

Представник відповідачів - не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачі діяли в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, а позивачем не надано для розблокування реєстрації податкових накладних необхідного обсягу первинних документів, зазначених у рішеннях.

Представник позивача не погодився з доводами відзиву на адміністративний позов та подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що господарські операції підприємства носять реальний характер, позивачем було надано всі необхідні документи, проте, контролюючим органом не було враховано такі документи, а також не було враховано специфіку діяльності підприємства. Згідно з відомостями з електронного кабінету платника позивач не віднесений до ризикових та не включений до переліку ризикових платників.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Товариство з обмеженою відповідальністю «СИЛУЕТ-2000», , є господарюючим суб`єктом, який займається оптовою торгівлею відходами поліетилену та наданням в оренду обладнання.

З матеріалів справи судом встановлено, що в межах здійснення власної господарської діяльності 01.09.2020 між позивачем та ТОВ «ЛАЙТ-ПОЛІМЕР» було укладено договір поставки №3С-01092020, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити відходи полімерів етилену у вигляді змішаних обривків, шматків різного розміру і форми, прозорих, з поверхневим забрудненням, рваних, кручених поліетиленових обрізків плівок, що були у використанні, іменовані далі по тексту «Товар». Асортимент Товару вказується в Додатках (Специфікаціях та/або Рахунках-фактурах) цього Договору, що становлять його невід`ємну частину (надалі - «Додатки»). Узгоджена Сторонами ціна за Товар зазначається в відповідних Додатках на кожну партію Товару. Порядок розрахунків: оплата Товару 100% здійснюється після поставки товару.

15 березня 2021 року позивачем було здійснено постачання ТОВ "ЛАЙТ-ПОЛІМЕР" відходів поліетилену прозорих, що підтверджується видатковою накладною №17 від 15.03.2021.

Щодо обставин вказаної поставки судом встановлено, що ТОВ «СИЛУЕТ-2000» та ТОВ «ЛАЙТ - ПОЛІМЕР» знаходяться за однією адресою, тому за вказаною операцією не оформлювалося Товарно-транспортної накладної від ТОВ «СИЛУЕТ-2000» до ТОВ «ЛАЙТ-ПОЛІМЕР». При цьому позивачем товар був отриманий від Постачальника ФОП ОСОБА_1 , доставлений його власним транспортом та за його рахунок (згідно умов договору поставки №ЗС-021 12020 від 02.11.2020, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «СИЛУЕТ-2000»), що підтверджується ТТН №33 від 15.03.2021.

За правилом першої події - відвантаження товару, Товариством з обмеженою відповідальністю "СИЛУЕТ-2000" () було складено податкову накладну №3 від 15.03.2021 та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

30.03.2021 до вказаної податкової накладної було отримано квитанцію такого змісту: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 15.03.2021 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 3915 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем на розблокування спірної податкової накладної було направлено на адресу ГУ ДПС письмові пояснення та копії всіх необхідних документів, що підтверджують реальність господарської операції, за якою було складено ПН №3, зокрема: документи на реалізацію (документи на реалізацію відходів поліетилену прозорих (договір, видаткові накладні, платіжні доручення, ТТН, прибуткові накладні, договір з Постачальником, картки рахунків, договір суборенди приміщення).

Комісією регіонального рівня було прийнято рішення від 07.04.2021 №2546512/42927251 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 15.03.2021 з підстав ненаданням платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. Зазначено додаткову інформацію: відсутні первинні документи щодо транспортування ТМЦ.

Позивачем було подано скаргу від 08.04.2021 щодо рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.04.2021 № 2546512/42927251 та направлено всі документи, які були додані до Повідомлення № 3 від 01.04.2021 повторно.

За результатами розгляду скарги Рішенням комісії центрального рівня від 20.04.2021 № 17526/42927251/2 залишено скаргу без задоволення, рішення комісії регіонального рівня без змін.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. Оцінка доводів учасників справи і поданих до суду доказів

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 6 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною другою наведеної статті, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ).

Спеціальним законодавчим актом, який регулює спірні правовідносини, є Податковий кодекс України (надалі ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Вимоги щодо оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до ЄРПН встановлені ст. 201 Податкового Кодексу України.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, згідно п. 201.10 ст. 201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платника податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п.201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

11 грудня 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до п. 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Підпунктами 2, 3 пункту 11 Порядку №1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5,6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520, зареєстрованого в МЮУ 13 грудня 2019 р. за № 1245/34216 (далі Порядок №520) визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з п. 7 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п.п. 9-11 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, затверджені Постановою КМУ № 1165 твід 11.12.2019.

Так, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних була відповідність ПН/РК п. 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій», відповідно до якого: Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 3915. відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення Комісії ДПС є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії, виданий суб`єктом владних повноважень - документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення органу ДПС не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником додатків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначений висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року є джерелом права.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» Європейський суд з прав людини зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Судом встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про її реєстрацію.

Разом з тим, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрації податкових накладних, безпосередньо залежить від чіткого формулювання податковим органом позиції про те, під який саме критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку, та які саме документи мають бути подані для усунення перешкод в реєстрації податкової накладної.

Таким чином, з підстав, наведених вище, посилання в квитанції на обставину «ПН/РК відповідає вимогам п. 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій» не є достатньою чітким та не визначає конкретного порядку дій платника податків позивача щодо переліку необхідних для подання документів для розблокування реєстрації податкової накладної.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні від 20 жовтня 2011 року Рисовський проти України ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Судом встановлено, що до повідомлення позивачем було додано первинні документи, які підтверджують здійснення господарської операції по зупиненій податковій накладній, а саме: копії договорів, видаткові накладні, акт, ТТН, платіжні доручення, та інші.

Щодо ненадання до податкового органу первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, судом в ході розгляду справи встановлено, що вказана підстава прийняття спірного рішення не є обґрунтованою, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, а саме: щодо відсутності потреби у транспортуванні товару, оскільки ТОВ «СИЛУЕТ-2000» та ТОВ «ЛАЙТ - ПОЛІМЕР» знаходяться за однією адресою, а також відсутності потреби у зберіганні товару, оскільки такий товар отриманий позивачем від ФОП ОСОБА_1 в той саме день (15.03.2021) згідно умов договору поставки №ЗС-021 12020 від 02.11.2020, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «СИЛУЕТ-2000», та доставлений власним транспортом та за рахунок ФОП ОСОБА_1 позивачу, що підтверджується ТТН №33 від 15.03.2021.

Вказані господарські операції підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, які надавалися позивачем відповідачу для розблокування податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено, а також відображені у бухгалтерському обліку підприємства, про що свідчать картки рахунків 281, 361 та 631.

Судом встановлено, що до Повідомлення ТОВ «СИЛУЕТ-2000» було надано органу ДПС в електронному вигляді всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по зазначеній вище податковій накладній, серед яких були договори, видаткові накладні, докази здійснення оплати, акти приймання-передачі товару, товарно-транспортні документи по отриманню товару.

На підставі дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, достовірність та належність яких не спростована відповідачами, судом встановлено, що ненадання платником податку документів, які зазначені в рішенні Комісії, не відповідає дійсності та спростовується наявними у матеріалах справи доказами, а подані позивачем до Повідомлення первинні документи спростовують невідповідність обсягу постачання товару, зазначеного у спірній податковій накладній, величині залишку такого товару у позивача.

З огляду на зазначене, документи, які вказані першим відповідачем (ГУ ДПС у Харківській області) у спірному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної як такі, що не були надані, не складалися при виконанні господарського договору з ТОВ «ЛАЙТ-ПОЛІМЕР» та не мали складатися, з огляду на обставини проведених операцій.

Крім того, при розгляді справи судом встановлено, що в рамках виконання Договору поставки №ЗС- 01092020 від 01.09.2020 з ТОВ «ЛАЙТ-ПОЛІМЕР» позивачем також складено та направлено на реєстрацію у ЄРПН податкову накладну №1 від 04.03.2021, яка була складена на аналогічний товар, придбаний у того же самого Постачальника, на тих же самих умовах, як товар за податковою накладною №3 від 15.03.2021, проте податкову накладну №1 від 04.03.2021 було зареєстровано у ЄРПН за рішенням комісії №2546510/42927251 від 07.04.2021.

Для розблокування податкової №1 від 04.03.2021 був наданий ідентичний пакет документів, що й для розблокування податкової накладної №3 від 15.03.2021.

Таким чином, в рамках однієї господарської операції при абсолютно ідентичних умовах, стосовно одного і того ж об`єкту оподаткування органами ДПС прийнято протилежні рішення про відмову в реєстрації та про реєстрацію податкової накладної.

В ході розгляду справи також встановлено, що підприємство позивача не включено до переліку ризикових платників податків.

Також, як вбачається з акту позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «СИЛУЕТ-2000» від 06.07.2021 № 11534/20-20-40-07-06-10/42927251 за період з 03.04.2019 по 31.03.2021 працівниками ГУ ДПС у Харківській області порушень по дотриманню податкового законодавства з питань сплати ПДВ не виявлено, не встановлено заниження або завищення податкових зобов`язань.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем - ГУ ДПС у Харківській області правомірності прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі, податкових накладних від 07.04.2021 № 2546512/42927251, з огляду на що таке рішення підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 15.03.21, суд вважає її обґрунтованою як похідну, з огляду на таке.

Відповідно до п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Щодо вимоги позову про визнання протиправним та скасування рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.04.2021 № 17526/42927251/2, суд зазначає про таке.

Порядок та строки оскарження в адміністративному порядку рішень податкового органу регламентовано статтею 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Відповідно до приписів п.п.56.1, 56.2 та 56.10 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, за результатами розгляду скарги комісія приймає одне з таких рішень:

- задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін;

- залишає скаргу без розгляду.

Згідно з п.18 вказаного Порядку рішення комісії не підлягає подальшому адміністративному оскарженню та може бути оскаржене в судовому порядку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що податковим законодавством передбачено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Так, рішення суб`єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорювані рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Згідно з п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Суд наголошує, що оскаржуване в цій справі рішення ДПС України від 20.04.2021 № 17526/42927251/2, прийняте за результатами розгляду скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, яким відмовлено в задоволенні скарги, саме по собі не є юридично значущим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

Зазначений висновок підтверджується численною практикою Верховного Суду, зокрема, відображеною в постановах від 11.06.2019 у справі № 826/24656/15, від 18.06.2019 у справі №826/7961/16, від 24.06.2019 у справі № 826/11001/15, від 06.02.2020 у справі № 810/101/16.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням зазначеного, відсутні підстави для скасування рішення ДПС України за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.04.2021 № 17526/42927251/2, оскільки останнє не створює жодних правових наслідків для позивача, на відміну від рішення комісії регіонального рівня від 07.04.2021 № 2546512/42927251 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.03.2021 № 3.

Такий висновок повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.04.2020 (справа № 360/1050/19).

3.2. Висновки за результатами розгляду справи

Виходячи з правової оцінки встановлених в ході розгляду справи обставин та доводів сторін, суд з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень приходить до висновку, що оскаржуване рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкової накладної є необґрунтованим, оскільки платником податків - позивачем надано необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено, а тому є таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 15.03.2021, як похідна вимога, є також обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В той же час, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення ДПС України за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.04.2021 № 17526/42927251/2 задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити частково.

4. Розподіл судових витрат.

Розподіл судових витрат в частині сплаченого судового збору здійснюється відповідно до приписів ч. 3 ст. 139 КАС України шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача половини сплаченого судового збору при поданні позову.

Крім того, позивачем в прохальній частині позову викладено клопотання про розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10500,00 грн. При цьому в тексті позовної заяви зазначено, що позивач не очікує додаткових судових витрат у зв`язку із розглядом цієї справи.

На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи додано договір про надання правової допомоги № 30-08-21 від 30 серпня 2021 року, акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 03.09.2021, квитанція від 03.09.2021 до прибуткового касового ордеру № 2, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Надаючи оцінку обґрунтованості поданої заяви про заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з таких нормативних приписів.

Згідно зі ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 2-5 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вказані висновки також наведені у Постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року по справі 810/3806/18, по справі №1740/2428/18 від 24 березня 2020 року, по справі №320/3271/19 від 07 травня 2020 року.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про те, що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Малою Н.О. укладено договір про надання правової допомоги № 30-08-21 від 30 серпня 2021 року, предметом якого є участь в будь-яких кримінальних, господарських (в т.ч., проте не виключено, у справах про визнання боржника банкрутом), цивільних, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення в якості представника (адвоката, захисника) Клієнта незалежно від процесуального статусу Клієнта (далі Доручення), а Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар та відшкодувати понесені витрати у зв`язку з виконанням доручення.

Як вказаний договір, так і акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) не містить конкретизації предмету спору або справи, щодо яких надано послуги, крім того, до матеріалів справи не надано довіреності або ордеру, якими підтверджуються повноваження адвоката Малої Н.О. на ведення саме даної справи.

В акті виконаних робіт не конкретизовано, в рамках якої саме справи (якого спору) надано зазначені в ньому послуги. Крім того, сума, заявлена позивачем до відшкодування в позовній заяві - 10500 грн, не відповідає сумі, зазначеній в акті приймання-передачі виконаних робіт (послуг) та квитанції 10000,00 грн.

Суд також зазначає, що усі документи, подані до суду, підписані директором ТОВ «СИЛУЕТ-2000» О.В. Кофановим.

Суд зазначає, що наданими до позову документами не підтверджується надання адвокатом Малою Н.О. правничої допомоги у даній справі, з огляду на що, заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню в рамках даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних комісії Головного управління ДПС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 07.04.2021 № 2546512/42927251.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛУЕТ-2000» № 3 від 15.03.2021 датою її фактичного подання на реєстрацію.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛУЕТ-2000" (вул. Москалівська, буд. 99, корпус 4, м. Харків, 61157, ) у розмірі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м. Київ, 04053, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛУЕТ-2000" (вул. Москалівська, буд. 99, корпус 4, м. Харків, 61157, ) у розмірі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок).

В задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.12.2021.

Суддя Білова О.В.