Справа № 540/5549/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/5549/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Прем`єра групп" до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Приватне підприємство "Прем`єра групп" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративного позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в Херсонській області (далі - відповідач-1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач-2), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 31.08.2021 № 301071 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою від 27.11.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 13.09.2021 ПП "Прем`єра групп" отримана постанова від 31.08.2021 про застосування адміністративно - господарського штрафу № 301071, відповідно до якої на позивача накладений штраф у розмірі 34000,00 грн за порушення приписів абц. 16 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Позивач вважає спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, покликаючись на наступне. Із акту № 300510 від 22.07.2021 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом вбачається, що об`єктом перевірки був вантажний автомобіль КАМАЗ 65201-012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 . За результатами перевірки встановлено порушення ПП "Прем`єра групп" перевезення вантажу (щебня) - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абз. 16 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Разом із тим, абзац 1 статті 60 вказаного Закону чітко передбачає відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Отже, на переконання позивача, суб`єктом відповідальності є саме перевізник. Як стверджує позивач, власником автомобіля КАМАЗ 65201-012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був об`єктом перевірки, дійсно є ПП "Прем`єра групп", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Проте, вказаний транспортний засіб був переданий у платне користування ПП "Прем`єра Південь", що підтверджується договором оренди цього транспортного засобу від 24.02.2020 та актом приймання-передачі. Тобто, у період виникнення спірних правовідносин, автомобільним перевізником був інший суб`єкт господарювання - "Прем`єра Південь", що підтверджується наданими до суду документами. Тому, позивач вважає, що відповідач протиправно застосував до ПП "Прем`єра групп" санкції у вигляді штрафу за порушення, яке останній не вчиняв. Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

12.11.2021 відповідачем-2 до суду поданий відзив на позовну заяву, в якому Державна служба України з безпеки на транспорті заперечує проти задоволення позовних вимог, з огляду на таке. Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422, співробітниками відповідача-1 22.07.2021 був зупинений транспортний засіб марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3 , який належить позивачу відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ. За результатами здійснення габаритно-вагового контролю ТЗ марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3 встановлено, що навантаження на здвоєну вісь склало 23,600 т, при нормативно допустимому - 16 т. Про вказані дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон зважування від 22.07.2021. Таким чином, відповідно до ч. 4 п. 4 Порядку №1007/1207 контролюючими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складена довідка про здійснення габаритно-вагового контролю № 0051514 від 22.07.2021. Крім того, на підставі пункту 6 Порядку № 422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, інспекторами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складений Акт № 0050664 від 22.07.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. У подальшову, враховуючи, що ПП "Прем`єра групп" здійснювало вантажні перевезення з перевищення параметрів від нормативу на 47,5%, відповідачем 31.08.2021 прийнята постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000,00 грн, відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Заперечуючи правильність визначення відповідачем-1 автомобільного перевізника під час здійснення перевезення вантажу, позивач посилається на укладений між ПП "Прем`єра групп" і ПП "Прем`єра Південь" договір оренди транспортного засобу від 24.02.2020. Однак, відповідач-2 вважає, що сам по собі договір лише засвідчує намір сторін, що його уклали, використовувати транспортний засіб. Докази того, що такий договір був дійсно спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, позивач не надав. З цього приводу, відповідач-2 зауважує, що пунктом 3.1. та 3.2 договору передбачено, що за оренду транспортного засобу орендар сплачує плату за користування. Проте, позивач не надав документів, які б підтверджували виконання умов договору. Також, позивачем не надано жодного платіжного документа на підтвердження факту отримання від орендаря плати за користування об`єктом оренди - ТЗ марки КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Таким чином, оскільки при перевірці транспортного засобу документами підтверджувався той факт, що власником останнього є позивач, тому, саме ПП "Прем`єра групп" повино відповідати за порушення законодавства про автомобільний транспорт як власник транспортного засобу, який одночасно є перевізником. Із врахуванням викладеного, відповідач-2 вважає, що посадові особи, які виносили оскаржувану постанову, діяли на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою від 27.09.2021 про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зокрема, відповідачу-1 наданий п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Вказана ухвала направлена відповідачу-1 простою поштою (супровідний лист від 30.09.2021 вихідний реєстраційний № 6115/21). Дана судова кореспонденція отримана представником Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - 06.10.2021, що підтверджується реєстром вихідних документів. Станом на дату прийняття рішення у даній справі, відповідач-1 не скористався правом подання відзиву у строки передбачені ухвалою від 27.09.2021.

Відповідно до ст. ст. 159, 162 КАС України подання заяв по суті справи, зокрема, відзиву, є правом учасників справи, а у разі його ненадання без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає відповідача-1 належним чином повідомленим про встановлення йому строку для подання відзиву по справі, відтак здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

22.07.2021 посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Херсонської області на 93 км а/д Т-0403 "Мар`янське - Берислав" проведена перевірка транспортного засоба вантажного автомобіля КАМАЗ 65201-012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , що здійснював перевезення вантажу - "щебінь".

Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , авто КАМАЗ 65201-012, реєстраційний номер НОМЕР_3 належить на праві власності ПП "Прем`єра групп".

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3 посадовими особами відповідача-1 встановлене навантаження на здвоєну вісь, яке склало 23,600 т, при нормативно допустимому - 16 т, про що була складена довідка № 0051514 від 22.07.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю .

У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, інспекторами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складений Акт № 0050664 від 22.07.2021 про перевищення транспортним засобом марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_3 нормативних вагових параметрів. Акт містить відмітку про те, що водій ознайомився із актом, однак відмовився від його підписання та надання пояснень.

Постановою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 31.08.2021 №301071 до ПП "Прем`єра-групп" () застосований адміністративно - господарський штраф у сумі 34000,00 грн за порушення абз. 16 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи спірну постанову незаконною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері організації та діяльності автомобільного транспорту є Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ).

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ст. 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п. п. 2, 17 п. 5 Положення № 103).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення №103).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок № 879).

Відповідно до п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Виключна відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів, у тому числі і за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, передбачена статтею 60 цього Закону.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послуги згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону № 2344-ІІІ).

Статтею 50 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція, тощо).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , авто КАМАЗ 65201-012, реєстраційний номер НОМЕР_3 належить на праві власності ПП "Прем`єра групп".

24.02.2020 між ПП "Прем`єра групп" (Орендодавець) та ПП "Прем`єра південь" (Орендар) укладений договір оренди, за умовами якого, Орендодавець передав у платне користування Орендарю транспортний засіб: спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид марки КАМАЗ 65201-012, номерний знак НОМЕР_3

На підтвердження факту передачі транспортних засобів, сторонами складений акт приймання передачі транспортного засобу - КАМАЗ 65201-012, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Відповідно до вказаного акту Орендодавець - ПП "Прем`єра групп" передав, а Орендар - ПП "Прем`єра південь" прийняв у строкове платне користування вищевказаний транспортний засіб.

Позивач, оскаржуючи спірну постанову, стверджує, що він не є автомобільним перевізником, а лише власником транспортного засобу за допомогою якого здійснювалося перевезення вантажу іншою юридичною особою, що виключає його відповідальність, передбачену абз. 14 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Натомість відповідач стверджує, що перевізником у даному випадку є саме позивач, який має нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Надаючи оцінку наведеним доводам сторін, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 33 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд зазначає, що відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів встановлена саме для перевізників, які здійснюють вантажні перевезення, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього, у відповідності до ст. 1 Правил дорожнього руху України.

Так, за приписами статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Відповідно до ст. ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Крім того, ст. 50 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Разом із тим, позивач не надав суду транспортної накладної на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу, що унеможливлює встановити юридичну особу - перевізника.

На переконання суду, посилання позивача на факт укладення договору оренди транспортного засобу від 24.02.2020 та акт приймання-передачі транспортних засобів від 02.03.2020 не є достатнім для підтвердження факту, що саме ПП "Прем`єра південь" виступало перевізником у спірних правовідносинах, оскільки реальність укладення та виконання даного договору має підтверджуватися також додатковими доказами, зокрема, які підтверджують факт здійснення позивачем плати за оренду, ТТН та інші.

Відтак, суд не приймає до уваги посилання позивача на вищевказаний договір оренди та акт, як на доказ того, що перевізником вантажу було ПП "Прем`єра південь".

Відповідно до наявних у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, які були надані водієм до перевірки, власником автомобіля КАМАЗ65201-012 є ПП "Прем`єра групп".

З урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що в цій справі саме ПП "Прем`єра групп" виступало автомобільним перевізником при здійсненні 22.07.2021 перевезення вантажу, оскільки належних доказів зворотнього позивач суду не надав.

Більше того, під час проведення перевірки водій не повідомляв інспекторів про наявність договорів оренди транспортних засобів та інформацію про перевізника вантажу.

Позивачем не надано суду доказів того, що станом на дату проведення перевірки -22.07.2021 посадовим особам відповідача-1 були надані будь-які документи, які б свідчили, що перевезення здійснюється саме ПП "Прем`єра південь", як і не доведено, що такі документи взагалі існували.

Як вбачається із спірної постанови, вона прийнята 31.08.2021 на підставі абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-ІІІ.

Як зазначено вище, рейдова перевірка здійснена відповідачем-1 22.07.2021.

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, чинного на час виникнення спірних правовідносин, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із аналізу правової конструкції ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-IIІ, слідує, що для настання відповідальності за вказаною нормою є встановлення факту перевезення вантажу без відповідного дозволу.

За приписами ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353 - ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Дозвіл відповідно до ст. 48 Закону № 2344-III, що дає право на рух автодорогами України з перевищенням встановлених законодавством нормативно-вагових параметрів відсутній.

Відповідно до статті ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Проаналізувавши наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними:

- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;

- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.

Оскільки ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III не було встановлено відповідальності за перевезення подільного вантажу з перевищення вагових або габаритних параметрів без дозволу, законодавець виправив таку ситуацію, та вніс відповідні зміни.

Так, новою редакцією абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-III від 03.06.2021, яка почала діяти лише з 01.10.2021, тобто до виникнення правовідносин в даній справі, законодавець відокремив відповідальність за перевищення ваги неподільного вантажу без відповідного дозволу та за перевищення ваги подільного вантажу, на перевезення якого раніше дозвіл не вимагався.

У цій же справі сторони не заперечують обставин, що позивач перевозив вантаж (щебінь), який за своїм характером є подільним, тобто може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, заборонено.

Головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Унаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Резюмуючи викладене, суд зазначає, що заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

За таких умов, оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ за відсутність такого дозволу.

Водночас, варто відмітити, що за перевищення габаритно-вагових параметрів подільного вантажу, перевізник повинен нести відповідальність у вигляді нарахування посадовою особою Укртрансбезпеки плати за проїзд, відповідно до п. 31-1 Порядку № 879.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 814/1460/16.

Так, у цьому рішенні, слід зазначити, що у випадку перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами до перевізників лише може бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Таким чином, посадові особи відповідача-1 у даному випадку діяли без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваної постанови, тому дану постанову слід визнати протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі не надали належних та допустимих доказів правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги ПП "Прем`єра групп" підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Слід зазначити, що сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є його структурним підрозділом.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 71, 122, 158-163, 167 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 31.08.2021 № 301071 про застосування до приватного підприємства "Прем`єра групп" адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути на користь приватного підприємства "Прем`єра групп" (, 73027, м. Херсон, вул. Філатова, 38) судовий збір у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, 03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 113070200