Справа № 161/18169/21
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/360/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого - судді Крупінської С.С.

при секретарі Остимчук О.М.

з участю позивача- ОСОБА_1

представника відповіфдача- Літвака О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення, де зазначає, що 29 вересня 2021 року отримав поштове відправлення, в якому знаходилась постанова серії ЕАО №4811017 від 24.09.2021 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 127 КУпАП про накладення адміністративного стягнення.

Пояснює, що 23.09.2021 року перебуваючи на вул. Володимирській, 91-а м. Луцьку, він очікував на узбіччі дороги маршрутне таксі, оступився та вийшов на проїжджу частину дороги, в цей момент до нього під`їхав службовий автомобіль патрульної поліції. Інспектором УПП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Фенюком В.О., відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4811017, згідно якої накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 680 грн. Вважає, що дана постанова винесена відносно нього безпідставно, оскільки він не здійснювався перехід проїзної частини дороги, в стані алкогольного сп`яніння, а обходив групу людей на тротуарі. Крім цього, працівники поліції не надали йому можливості скористатись правовою допомогою, пройти перевірку щодо вживання спиртних напоїв на стан алкогольного сп`яніння, застосувавши прилад «Драгер». Посилаючись на наведене, просив скасувати постанову та судові витрати стягнути з відповідача.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що: 24.09.2021 о 00:28 год. в м. Луцьку по вул.Грибоєдова, 4 позивач, як пішохід, з ознаками алкогольного сп`яніння, перейшов проїзну частину у невстановленому для цього місці, а саме поза пішохіднім переходом, чим порушив ПДР України. Його дії кваліфіковано як порушення п. 4. ПДР України та винесено постанову серії ЕАО №4811017 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 127 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

05 листопада 2021 року представником УПП у Волинській області ДПП подано відзив на позовну заяву. В якому казав, що позов не визнає, вважає його необгрунтованим та просить відмовити у його задоволенні. На матеріалах відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано порушення позивачем вимог п. 4. ПДР України, зокрема той факт, що позивач 24 вересня 2021 року о 00 год. 24 хв. неодноразово здійснював перехід проїзної частини поза пішохідним переходом по вул. Грибоєдова, 4 у м. Луцьку. Посилаючись на вищенаведене, просив відмовити у задоволенні позову (а.с.17-19).

У судовому засідання позивач позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві. Крім цього, представником відповідача до відзиву долучено відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, просив їх врахувати при винесені рішення(с.а.20).

Судом встановлено, що 24 вересня 2021 року старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Волинській області Фенюком В.О., була винесена постанова серії ЕАО № 4811017 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 127 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 24 вересня 2021 року о 00 год. 24 хв. по вул. Грибоэдова, 4 у місті Луцьку позивач здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив вимоги п. 4 ПДР.

Із досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що позивач здійснив перехід проїзної частини дороги, яка має розділювальну смугу, поза межами пішохідного переходу (00:24:06 год. відеозапису, файл , та нагрудного реєстратора поліцейського № ).

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями диспозиції ч. 1 ст. 127 КУпАП передбачена відповідальність у тому числі за перехід пішоходами проїзної частини у невстановлених місцях.

Відповідно до вимог п. 4. ПДР України пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднюючи рух на велосипедах, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому - по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. При цьому треба бути обережним і не заважати іншим учасникам дорожнього руху.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем порушено вимоги п. 4. ПДР України, а саме: останній здійснював перехід дороги, поза межами пішохідного переходу, декілька разів (ходив по проїжджій частині дороги).

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що оскаржувана постанова не містить чіткого опису обставин, встановлених під час розгляду справи, зокрема, яким чином здійснювався перехід проїзної частини дороги. Посилання позивача на те, що на проїжджу частину дороги він вийшов долаючи перешкоди не відповідає дійсності, так як представлений представником відповідача відеозапис дає підстави стверджувати суду, що ОСОБА_1 .В безпідставно знаходився на дорозі. При цьому він перешкоджав працівникам поліції виконувати обов`язки при розгляді іншої справи. Він неодноразово попереджався старшим лейтенантом поліції Фенюком В.О. залишити проїжджу частину дороги, однак позивач на будь-які зауваження працівників поліції не реагував. Стосовно заперечень ОСОБА_1 , що він не перебував в той момент в стані алкогольного сп`яніння, що цей факт не зафіксований спеціальним вимірювальним приладом, то слід зазначити, що в даному випадку Законом не передбачено освідування спеціальним приладом «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння, а достатньо візуального огляду особи, натомість дії позивача, поведінка, свідчить про те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Щодо надання позивачу можливості скористатись послугами адвоката, то на відео чітко проглядається, що поліцейські неодноразово роз`яснювали таке право (а.с.20).

Відтак, позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 127 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 127 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги Закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а постанова про накладення стягнення серії ЕАО №4811017 від 24 вересня 2021 року винесена працівником поліції у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.12.2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська