Справа № 560/10267/21
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10267/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

10 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Красилівської міської ради Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання протиправним та скасування п рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Красилівської міської ради Хмельницької області, в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати пункт 7 рішення Красилівської міської ради Хмельницької області від 09 липня 2021 року №29 "Про розгляд звернень громадян із земельних питань";

-зобов`язати Красилівську міську раду Хмельницької області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області згідно клопотання від 01.07.2021;

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Красилівської міської ради Хмельницької області на користь позивача судові витрати.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 7 рішення Красилівської міської ради Хмельницької області від 09 липня 2021 року №29 "Про розгляд звернень громадян із земельних питань" про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області.

Зобов`язано Красилівську міську раду Хмельницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області, та прийняти рішення відповідно до статті 118 ЗК України.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Красилівської міської ради Хмельницької області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником земельної ділянки кадастровий номер :08:005:0096 є територіальна громада в особі Красилівської міської ради. Вказана земельна ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням землі загального користування.

На думку апелянта, суд першої інстанції, задовольняючи позов, не врахував, що підставою для прийняття рішення щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність слугувало те, що вказана земельна ділянка відноситься до земель загального користування, а саме є громадським пасовищем відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся до Красилівської міської ради Хмельницької області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області. До заяви позивач долучив всі необхідні матеріали.

До заяви позивач долучив всі необхідні матеріали.

Рішенням Красилівської міської ради Хмельницької області від 09 липня 2021 року №29 "Про розгляд звернень громадян із земельних питань" відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області, у зв`язку із тим, що вказана земельна ділянка використовується жителями села для випасу худоби.

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що в рішенні Красилівської міської ради від 09.07.2021 №29 зазначено, що бажана земельна ділянка, яку має намір отримати у власність позивач, відведена під пасовище, яке використовується жителями села, а отже відповідач не обґрунтував з посиланням на підтверджуючі це докази жодної з підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення відповідача від 09.07.2021 №29 в пункті 7, що стосується ОСОБА_1 , у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Сорокодуби Красилівського району Хмельницької області, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, суд першої інстанції вказав, що відповідач повинен здійснити перевірку відповідності місця розташування бажаної земельної ділянки з урахуванням дотримання замовником вимог законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, після чого прийняти рішення.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою із прийняттям відповідного рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частин першої - третьої та п`ятої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з п.б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачає ч.3 ст.116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У такому клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Раді міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу, може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.07.2021 позивачем подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, до якого долучено, зокрема, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.

За результатами розгляду вказаного клопотання згідно п. 7 рішення восьмої сесії Красилівської міської ради від 09.07.2021 №29 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Сорокодуба (згідно доданого викопіювання з публічної кадастрової карти), з метою подальшої передачі її у власність.

Підставою для прийняття рішення Красилівської міської ради від 09.07.2021 №29 ОСОБА_1 , яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Сорокодуба (згідно доданого викопіювання з публічної кадастрової карти), з метою подальшої передачі її у власність, слугував той факт, що вищевказана земельна ділянка використовується жителями с. Сорокодуби для випасу худоби (громадське пасовище).

Колегія суддів звертає увагу, що в рішенні восьмої сесії Красилівської міської ради від 09.07.2021 №29 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідач не зазначив підстави для відмови, які передбачені ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Однак, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що земельна ділянка, яка визначена ОСОБА_1 у викопіюванні, накладається на земельну ділянка за кадастровим номером :08:005:0096 площею 5 га, яка відносить до категорії земель сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням землі загального користування, на підтвердження чого свідчить витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Разом з тим, досліджуючи вказані документи, судом апеляційної інстанції з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :08:005:0096 встановлено, що право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за територіальною громадою в особі Красилівської міської ради Хмельницької області 27.08.2021 (а.с. 25).

Тобто, надаючи оцінку встановленим обставинам, колегія суддів вважає, що на момент розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку землеустрою (станом на 09.07.2021) у відповідача були відсутні законодавчо визначені правові підстави для прийняття відмови згідно вимог ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Отже, рішення Красилівської міської ради від 09.07.2021 №29 про відмову у наданні на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, не відповідає змісту ч. 7 ст. 118 та п. б ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правормірно визнано протиправним п. 8 рішення восьмої сесії Красилівської міської ради №29 від 09.07.2021 та відповідно зобов`язано відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність, орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходить на території с. Сорокопуди Красилівського району Хмельницької області, та прийняти рішення відповідно до ст. 118 ЗК України.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Красилівської міської ради Хмельницької області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.