Справа № 120/134/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

08 грудня 2021 р. Справа № 120/134/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 подану з метою здійснення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.03.2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020 року, адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано бездіяльність посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відсутності контролю за законністю, повнотою і своєчасністю дій державного виконавця при виконанні виконавчого листа за № 802/3745/15-а виданого Вінницьким апеляційним адміністративним судом 12 квітня 2016 року - протиправною. Зобов`язано Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити міри контролю за виконанням виконавчого листа за № 802/3745/15-а. В решті позовних вимог відмовлено.

16.08.2021 року позивачем до суду подано заяву про судовий контроль за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України, обґрунтовуючи яку зазначає, що станом на день звернення позивача з даною заявою рішення суду залишається не виконаним.

При вирішенні заяви, суд керується наступними мотивами.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).

Таким чином, аналіз положень статті 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

При цьому, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто виконання рішення суду у передбачених законом випадках, забезпечується його примусовим виконанням органами державної виконавчої служби, а судовий контроль у такому випадку може здійснюватись шляхом можливості учасників виконавчого провадження оскаржити відповідне рішення державного або приватного виконавця до суду.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.08.2021 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження №60349754 з примусового виконання виконавчого листа №120/134/19-а виданого 30.07.2019 судом щодо зобов`язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити міри контролю за виконанням виконавчого листа за № 802/3745/15-а.

Підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження слугувало те, що відповідно до наявних у відділі документів, вимоги виконавчого документу боржником виконані в повному обсязі.

Так у постанові зазначено, що виконавчий лист від 12.04.2016 №802/3745/15-а перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках якого 26.12.2016 державним виконавцем відкрито провадження №50963031.

По зазначеному провадженю №50963031 державним виконавцем 04.04.2019 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження та до суду.

Зазначена постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.04.2019 ВП №50963031 оскаржувалася ОСОБА_1 до суду та рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.08.2019 №120/1567/19-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 №120/1567/19-а, відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Верховного суду від 09.07.2020 №120/1567/19-а, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.08.2019 №120/1567/19-а та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 №120/1567/19-а, залишено без змін.

Отже, Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснено всіх заходів спрямованих на здійснення контролю щодо виконання виконавчого листа за №802/3745/15-а.

Таким чином, в межах виконавчого провадження №50963031 державний виконавець дійшов висновку про те, що рішення суду по справі №120/134/19-а виконано боржником Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Тобто, наведене дає суду підстави вважати, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.03.2020 у справі №120/134/19-а виконано відповідачем у повному обсязі.

Тобто питання встановлення судового контролю за виконанням рішення по даній справі не може бути вирішено судом з огляду на наявність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з підстав виконання рішення суду.

При цьому позивачем не надано доказів того, що вказана постанова скасована або є інші обґрунтовані підстави вважати, що рішення суду не виконане боржником.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 248, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна