Справа № 322/401/21 (2-а/322/8/21)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 322/401/21 (2-а/322/8/21)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21 липня 2021 року

у справі № 322/401/21 (2-а/322/8/21)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 841982 від 27 квітня 2021 року.

Позов обґрунтовано протиправністю оскарженої постанови та безпідставністю притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 статті 121 КУпАП.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21 липня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову серії БАА № 841982 від 27 квітня 2021 року, а справу про адміністративне правопорушення закрито. Крім того, суд стягнув на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 2750 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначило, що приймаючи оскаржену постанову відповідач діяв у спосіб, передбачений законодавством України з огляду на допущення позивачем порушень примітки 3 підпункту 31.4.3 Правил дорожнього руху. Суд не проаналізував належним чином та не дослідив достеменно наявність скоєного позивачем правопорушення, яке мало місце, прийняв пояснення останнього як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного та розсудливого розгляду справи. При цьому скаржник також зауважив, що відсутність доказів відеофіксації правопорушення не повинно розцінюватися як підстава для звільнення від адміністративної відповідальності. Також зазначив, що суд не повідомив завчасно про час, дату та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та із матеріалів справи слідує, оскарженою постановою серії БАА № 841982 від 27 квітня 2021 року, прийнятою відповідачем, позивача притягнуто до відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за порушення примітки 3 підпункту 31.4.3 Правил дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення полягав у тому, що позивач 27 квітня 2021 року, о 20 годині 30 хвилин, по вул. Шкільній в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, керував автомобілем ВАЗ-2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби.

Заперечуючи вину у порушенні правил дорожнього руху та вважаючи постанову серії БАА № 841982 від 27 квітня 2021 року протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив із відсутності у діях позивача складу правопорушення, санкція за яке передбачена частиною ч. 6 ст. 121 КУпАП. Суд зазначив, що відповідачем не надано докази, підтверджуючі, що конструкцією автомобіля, яким керував позивач за вказаних у оскаржуваній постанові обставин, передбачено освітлення заднього номерного знаку.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного адміністративного суду та з цього приводу зазначає :

Так, приписами статті 9 і 10 КУпАП визначено, що під адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені статтею 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За положеннями статей 249, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до примітки 3 підпункту 31.4.3 Правил дорожнього руху України, увімкнення протитуманних фар, задніх протитуманних ліхтарів повинно здійснюватися одночасно з увімкненням габаритних вогнів і освітленням номерного знака (ближнім або дальнім світлом фар).

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що оскарженою постановою позивача притягнуто до відповідальності за порушення примітки 3 підпункту 31.4.3 Правил дорожнього руху України.

Суд відмічає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

При цьому, частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Між тим, жодних доказів фіксації факту незабезпечення позивачем безпеки дорожнього руху, що б підтверджували обставини вчинення ним інкримінованого діяння, відповідачем суду надано не було.

Колегія суддів враховує, що приписи КУпАП дійсно, у деяких випадках передбачають процедуру скороченого провадження при притягненні винної особи до адміністративної відповідальності, проте сам лише факт складання постанови про накладення штрафу не свідчить про допущення позивачем порушень ПДР.

Отже, відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскарженої постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП за відсутності на це належних доказів вчинення ним інкриміновано поступку.

Зазначення ж в оскарженому судовому рішенні про порушення позивачем п. 9.4. «в» ПДР України є очевидною опискою та не впливає на зміст прийнятого судом рішення.

При цьому, матеріали справи містять належні докази повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи (а.с.23). Крім того рекомендоване повідомлення містить примітку, що на адресу відповідача направлялася також копія позовної заяви з додатками. Таким чином суд вважає, що відповідач належно сповіщений про розгляд справи, суть позову, який крім іншого, містив вимоги про відшкодування ви трат на правничу допомогу, яка і була стягнута судом в розмірі 2750 грн. без будь яких заперечень з боку відповідача. Судова колегія зауважує, витрати на професійну правничу допомогу передбачені ст. 134 КАС України, визначається виходячи із складності справи, витраченого адвокатом часу на виконання передбаченої договором роботи, обсягом наданих послуг. Однак, виходячи з розуміння ч.6 ст. 134 КАС України, суд наділений повноваженнями зменшити розмір витрат на правничу допомогу виключно при наявності клопотання іншої сторони, якого у даній справі немає.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21 липня 2021 року у справі № 322/401/21 (2-а/322/8/21) залишити без задоволення.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21 липня 2021 року у справі № 322/401/21 (2-а/322/8/21) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко