Справа № 340/6850/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення без розгляду частини позовних вимог

10 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/6850/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шевченка, 109, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через адвоката Ковальову Т.Ю., звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивував тим, що він є учасником бойових дій та відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної разової грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Проте у 2020- 2021 роках така допомога виплачувалася йому у меншому розмірі, ніж установлено цим Законом. У вересні 2021 року він звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату йому такої допомоги відповідно до цього Закону з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020. Проте відповідач відмовив у такому нарахуванні. Тож позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області щодо ненарахування та невиплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 - 2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій, згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області нарахувати і виплатити йому недоплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 - 2021 роки згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, як учаснику бойових дій, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Ухвалою судді від 08.10.2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправною бездіяльності УСЗН Олександрійської міської ради щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення цього строку.

На виконання вимог цієї ухвали представник позивача подала до суду заяву від 14.10.2021 року про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій зокрема вказала, що позивач фактично дізнався про порушення свого права на отримання допомоги у встановленому законом розмірі за 2020 рік лише у вересні 2021 року. Позивач намагався доступними йому способами захистити своє право шляхом досудового врегулювання даного спору, звернувшись з відповідною заявою у вересні 2021 року до УСЗН Олександрійської міської ради щодо виплати йому грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік. З цих підстав позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновити цей строк.

Ухвалою судді від 23.10.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зокрема просив залишити без розгляду позовні вимоги про нарахування та виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням, виданим 26.04.2018 року.

Позивач включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, за соціальною ознакою відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та перебуває на обліку пільговиків за місцем проживання в УСЗН Олександрійської міської ради, яким на нього оформлено персональну облікову картку.

У квітні 2020 року відповідач виплатив позивачу як учаснику бойових дій разову грошову допомогу до 5 травня, передбачену Законом України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту", у розмірі 1390 грн.

У квітні 2021 року відповідач виплатив позивачу таку ж допомогу у розмірі 1491 грн.

У вересні 2021 року позивач звертався до УСЗН Олександрійської міської ради із заявами про перерахунок і виплату цієї допомоги за 2020 та 2021 роки з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020.

Відповідач надав позивачу відповідь №М-521 від 22.09.2021 року, у якій повідомив його про те, що разова грошова допомога до 5 травня виплачена йому в розмірі, установленому постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", у межах бюджетних призначень, передбачених Законом про Державний бюджету України на відповідний рік.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, 01.10.2021 року звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк для звернення до суду з вимогами про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 вказав, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

З позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовує позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком посиланням на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020, яким відновлено дію частини 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону №367-XIV від 25.12.1998 року, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частин 1, 4 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Суд зазначає, що позивач, отримавши у квітні 2020 року разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 1390 грн., повинен і міг дізнатися про порушення своїх прав. При цьому, 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з позовними вимогами про нарахування та виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік слід обраховувати з 30.09.2020 року. Звернувшись до суду 01.10.2021 року, позивач пропустив шестимісячний строк, установлений частиною 2 статті 122 КАС України.

Щодо доводів позивача про те, що про порушення своїх прав він дізнався у вересні 2021 року, отримавши від відповідача відповідь на своє звернення, суд зазначає, що оскільки з цим зверненням позивач звернувся поза межами строку, установленого частиною 4 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому ці обставини не мають правового значення для вирішення питання про початок відліку строку звернення до адміністративного суду з позовом, не впливають на висновки суду про те, що право на цей позов виникло з 30.09.2020 року, а також не свідчать про поважність причин пропуску цього строку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією у справах цієї категорії, наведеною у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року (справа №607/7919/17), від 10.05.2018 року (справа №389/1042/17), від 14.08.2018 року (справа №473/2190/17).

Суд вважає, що наведені позивачем у клопотаннях про поновлення строку звернення до адміністративного суду причини пропуску строку звернення до суду є неповажними, оскільки вони не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України, згідно з частинами 1, 2, 3 якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 23.10.2021 року суд не вирішував питання про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік. У ході судового розгляду справи суд прийшов до висновку, що підстави для поновлення строку звернення до суду, наведені у клопотанні представника позивача від 14.10.2021 року, є неповажними. Інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними суд не знайшов. Тому позовну заяву ОСОБА_1 в частині цих вимог слід залишити без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 123, 240, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради в частині вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш