Справа № 420/24288/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 грудня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області в особі Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області в особі Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області, в якому позивач просить:

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі територіального підрозділу - Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженої о Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину і про нас, її батьків, до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.160 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

В порушення вимог ч.6 зазначеної статті з урахуванням того, що позов подано представником позивача, в позові не зазначено повну поштову адресу представника

Крім того, в адміністративному позові адреса представника вказана Мізікевича, Одеська область, в той же час відповідно до договору про надання правової допомоги, опису юридичних послуг та акту прийому - передачі юридичних послуг, адресо представника зазначена: 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 12, офіс 3.

Таким чином, позивачу необхідно оформити та подати адміністративний позов відповідно до вимог КАС України.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 161 КАС України в адміністративному позові зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч.4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з п.п.2,3,4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Так, у позовній заяві позивачі просить суд зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі територіального підрозділу - Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, до позовної заяви позивачами, зокрема, додано заяву про оформлення паспорту та його видачі у формі книжечки та лист, яким відмовлено в оформленні такого паспорту.

В свою чергу, позивачі, у позовній заяві посилаються на те, що за вказаною заявою відповідач відмовив у її задоволенні.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Вимога позивача про зобов`язання вчинити певні дії у розумінні ст.4, ст.5 КАС України має похідних характер, від вимоги яка має бути основною (щодо визнання протиправними рішення, дій, бездіяльності).

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, позовна заява містить лише вимогу зобов`язального характеру без заявлення основної позовної вимоги.

Таким чином, позивачам необхідно привести позовні вимоги у відповідність до приписів ст.5 КАС України, надавши до суду відповідне уточнення (з копією для відповідача).

Також, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Позивачем в адміністративній справі щодо спорів, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу можуть бути лише претенденти та/або учасники такого конкурсу.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з п.п. 8, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України:

позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду;

відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 1 статті 55 КАС України визначено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.3 ст.55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Таким чином, з урахуванням наведених положень КАС України, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області та його відділи, зокрема: Київський районний відділ в м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області є самостійними суб`єктами владних повноважень в розумінні приписів КАС України.

Отже, позивачами визначено в якості відповідача Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області в особі Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області, що не передбачено нормами КАС України.

Враховуючи зазначене, позивачам слід вірно зазначити відповідача та скорегувати позовні вимоги з урахуванням вірно зазначеного відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем адміністративного позову немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 2102 грн.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на заявлені позивачем вимоги позивачу за подання даного адміністративного позову належить сплатити 908,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 908,00 грн або докази на підтвердження підстав щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження підстав щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, представники позивача посилаються на п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Суд звертає увагу на те, що частина 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір", містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього ж Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Частиною 7 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

З цього приводу суд зазначає, що зазначені норми слід враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Нормами статті 53 КАС України встановлюються правила участі у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Так, відповідно до частини першої зазначеної статті у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з нормами частини першої статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , її матір ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 , - діють як законні представники неповнолітньої в розумінні частини 1 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, а не як фізична особа, якій законом надане право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказана правова позиція узгоджується із висновком, викладеним в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 у справі N 640/109/19.

Водночас, відповідно п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Як слідує з наявних матеріалів, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, в якому просять суд зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі територіального підрозділу - Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у формі паспортної книжечки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженої о Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину і про нас, її батьків, до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 56 КАС України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої / малолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що Закон не відносить неповнолітніх / малолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах щодо дозволів на розробку проектів землеустроїв для відведення земельних ділянок, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору, а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору, - і на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15.01.2018 у справі N 607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі N 367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 у справі 754/16008/17.

Таким чином, чинне законодавство України не звільняє позивачів від сплати судового збору за подання даної позовної заяви в інтересах їх дитини.

Інших правових підстав для звільнення від сплати судового збору суду позивачем не наведено, рівно як і не заявлено клопотання про звільнення / відстрочення / розстрочення сплати судового збору.

Отже, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Згідно зі ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду належним чином оформленого адміністративного позову, доказів сплати судового збору в розмірі 908,00 грн, або доказів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області в особі Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Марин