Справа № 653/1416/21
Суддя: Ковальчук Н. В.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/1416/21
Провадження № 2-а/653/69/21
РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Генічеську адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 26.04.2021 серії ЕАН № 4123449 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором 1 бат. 2 роти УПП Херсонської області лейтенантом поліції Десятник Лілією Сергіївною, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що оскаржувана ним постанова винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки у його діях відсутній склад правопорушення, відсутні та не зазначені у постанові докази правопорушення, крім того постанова винесена із порушенням передбаченої процедури розгляду справи.

Позивач зазначає, що він рухався по дорозі, яка мала три смуги для руху, дві в його напрямку та одну в протилежному. Він же здійснював рух у крайній лівій смузі у напрямку прямо, в іншій смузі в його напрямку їхали інші автомобілі. Перед стаціонарним постом поліції його автомобіль було зупинено, після чого інспектор повідомила йому, що він не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та візуально показала йому дорожній знак. Позивач стверджує, що дорожній знак 2.2 встановлений праворуч крайньої правої смуги дороги та його не видно за опорою та встановленими рекламними щитами, крім того позивач вказав, що не міг бачити дорожніх знаків, встановлених праворуч іншої смуги руху через темну пору доби. Також наполягає, що за правилами, якщо дорога має більш ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або у протилежному боці доріг. Тоді як у його випадку дорожній знак 2.2 не було продубльовано.

Крім того, позивач також вказує на відсутність у поліцейських допустимих доказів вчинення ним правопорушення, оскільки про такі не зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення, зокрема, остання не містить посилань на фото чи відеозапис правопорушення. Позивач стверджує, що у його проханні надати можливість ознайомитись із наявними у поліцейського доказами йому було відмовлено. Також йому було відмовлено у клопотанні про відкладення розгляду справи, щоб скористатись правовою допомогою адвоката. Його аргументи щодо відсутності жодних порушень з його боку та про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності інспектор до уваги не взяв та виніс рішення про накладення на нього стягнення. Про розгляд справи, про дату та час розгляду та про особу, яка буде розглядати справу, позивачу також не було повідомлено.

Ухвалою судді Генічеського районного суду Херсонської області від 26 травня 2021 року постановлено відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву.

У своєму відзиві представник відповідача зазначає, що працівником поліції було виявлено автомобіль Volvo XC90, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням позивача, який не виконав вимогу знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», який розташований на автодорозі Харків-Сімферополь, 502 км, чим порушив Правила дорожнього руху. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідач склав постанову у справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2021 серії ЕАН № 4123449. Факт вчинення правопорушення позивачем, а також його спілкування з поліцейськими зафіксовано на відеофайлах, диск з якими він долучив до відзиву (відеозаписи: , , , , , ). Представник відповідача не погоджується із зазначеною позивачем у позові обставиною про те, що останній не міг бачити дорожній знак через темну пору доби, оскільки постанова винесена 26 квітня 2021 року о 09 год. 38 хв., та вказаний час не є темною порою доби. Крім того, зазначає, що позивач підтверджував, що знає про наявність знаку 2.2 на вказаній ділянці дороги, однак не виконує його принципово. Вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову та скасування постанови відсутні, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Крім того, зазначив, що дорожній знак вимоги якого він начебто не виконав, увесь час до того дня стояв в іншому місці. На ранок того дня, коли відносно нього було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, дорожній знак було перенесено, однак при цьому наполягав, що цей знак як і раніше встановлений з порушеннями.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, встановив такі обставини.

За змістом постанови від 26.04.2021 серії ЕАН № 4123449, винесеної відносно ОСОБА_1 , останній 26 квітня 2021 року о 09 год. 38 хв. 08 с., «М18 502», керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено «Відео 00766», чим порушив п. 8.4б Правил дорожнього руху, порушення вимог знаків пріоритету.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, зокрема, передбачених частиною 1 статті 126 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція) визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз. 1 п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналіз наведених вище положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись суб`єктом владних повноважень певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення.

У пункті 7 спірної постанови міститься графа «До постанови додаються». Саме у цій графі, на думку суду, поліцейський мав би зазначити відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, чим у свою чергу виконати вимоги статті 283 КУпАП щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Однак, цю графу залишено без зазначення жодної інформації.

Натомість, у графі «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» поліцейським серед іншого вказано «відео 00766». Такий допис не відображає інформації про технічний засіб, яким здійснювалась відеофіксація порушення та не співвідноситься з жодним з відеозаписів на диску, долученому до відзиву відповідача у цій справі.

З огляду на викладені обставини, долучені відповідачем до відзиву відеозаписи, не можуть вважатись допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Суд також звертає увагу, що Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

П.п. 1.3, 1.9 Правил передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.4б Правил дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, знаки пріоритету. Такі знаки встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» додатку №1 Правил, передбачає заборону проїзду без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. Якщо безпосередньо перед перехрестям встановлено знак, то йому повинен передувати знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» з додатковою табличкою № 7.1.2 «відстань до об`єкта».

Разом з тим, відповідно до п. 8.2-1 Правил дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Такі ж положення зазначені в абзаці 2 п. 10.2.4 ДСТУ 4100-2014 (який був чинний станом на 26 квітня 2021 року) на дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Відповідач не надав належних доказів, які б однозначно вказували на місцезнаходження знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та проігнорував доводи позивача про наявність більш ніж однієї смуги для руху в одному напрямку та відповідно відсутності дублювання знаку на розділювальній смузі, над проїзною частиною або ж на протилежному боці дороги.

У відзиві зазначив лише, що позивач при розгляді справи вказував, що знає про наявність знаку 2.2, однак принципово його не виконує. Крім того, заперечив довід позивача про темну пору доби.

Суд погоджується з тим, що посилання позивача на темну пору доби є безпідставними з огляду на те, що події мали місце зранку.

Разом з тим, неспростованими залишаються доводи позивача щодо неналежного забезпечення виконання вимог п. 8.2-1 Правил в частині дублювання дорожнього знаку.

Вказана обставина є однією із вирішальних при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, проте працівниками поліції при прийнятті оскаржуваної постанови вона врахована не була.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту відеозаписів вбачається, що позивач знав про наявність дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» на ділянці дороги, де він здійснював рух. Однак, як на відеозаписах , тайм-код: 00:15-00:30; , тайм-код: 02:55-03:05) так і у судовому засіданні зазначав, що місцезнаходження знаку було змінено. З долучених позивачем до позовної заяви фотознімків вбачається, що видимість дорожнього знаку 2.2 явно обмежена. А тому суд не може зробити однозначний висновок про те, що не зважаючи на порушення вимоги щодо дублювання дорожнього знаку, позивачу все ж було належним чином забезпечено видимість дорожнього знаку.

Однак, у будь-якому разі неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил за вказаних обставин.

За таких обставин суд позовні вимоги задовольняє.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 72-74, 77, 90, 241-246, 255, 286, 295 КАС України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2021 року серії ЕАН № 4123449 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення сладений 24 листопада 2021 року.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук