Справа № 707/1428/21
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 707/1428/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

секретар судового засідання Ференц А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП в Харківській області, інспектора лейтенант поліції Йовик В`ячеслава Євгеновича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

30.06.2021 позивач звернувся до Черкаського районного суду м.Черкаси з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН № 4413536 від 28.06.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Також просить визнати протиправними дії інспектора щодо винесення постанови.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.06.2021 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП в зв`язку з тим, що керуючи транспортним засобом, порушив швидкісний режим, рухаючись в населеному пункті з перевищення швидкості на 33 км/год , чим порушив п.1.2.4. ПДР України та на нього накладено штраф у розмірі 340 грн. З даною постановою не згоден, оскільки швидкісного режиму він не порушував, надані для огляду докази не дають ідентифікації його автомобіля та водія, не містять фіксації дорожнього знаку 5.45 тобто відсутні докази його руху саме в населеному пункті. Процедура розгляду справи також порушена, оскільки йому не були роз`яснені його права.

Ухвалою Черкаського районного суду м.Черкаси від 01.07.2021 року справу передано на розгляд за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.07.2021 справа надійшла в провадження судді Шестакової Я.В.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2021 зазначений позов залишено буз руху з надання позивачу строку для усунення зазначених в ньому недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2021 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу заяву про розгляд справи без його участі за наявними в справі доказами.

На адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Надав диск з відео файлами, як доказ вчинення позивачем правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

З постанови серії ЕАН № 4413536 від 28.06.2021 року, винесеної інспектором поліції УПП в Харківській області вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. В оскаржуваній постанові вказується, що 28.06.2021 близько 13-36 години в с.Гонтів Яр 423 км водій транспортного засобу Skoda rapid реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач, перевищив встановлену швидкість руху на 33 км/год та рухався зі швидкістю 83 км/год, чим порушив п.1.2.4 ПДР України . Швидкість вимірювалась приладом Trucam ТС 001133.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1 ст. 8 ЗУ «Про Національну поліцію» .

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій та рішень суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив Верховний Суд в п. 39 Постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд також керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом досліджено відеофайл, який був наданий відповідачем разом з відзивом. Оцінюючи надані відповідачем відеозаписи на СД-диску, суд керується наступним.

Оцінюючи наданий відповідачем відеозапис вимірювання швидкості приладом Трукам , суд керується наступним.

У відеофайлу відсутнє підтвердження факту руху водія саме в населеному пункті та зони дії знаку «початок населеного пункту».

За таких обставин суд вважає недоведеним факт руху позивача в населеному пункті під час вимірювання його швидкості руху, будь-яких даних відносно того, що під час вимірювання швидкості руху автомобіль позивача був розташований саме в зоні дії знаку населеного пункту 423 км матеріли справи не містять.

Крім того, як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі № 157/703/20, враховуючи положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII,при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону(стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону. Водночас, суд зазначає, що законодавчоне визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 №11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

У суду відсутні підстави констатувати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача здійснювалось технічним засобом, що був розміщений станціонарно вмонтованим способом.

Також суд констатує, що оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку « початок населеного пункту» «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем всупереч вимог ч. 2 ст.77КАС України не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме факт порушення ним дозволеної швидкості руху в населеному пункті. Відповідно, відповідачами не доведено поза розумним сумнівом правомірність оскаржуваної постанови.

Позивач зазначив, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, не надав йому можливості скористатися правами.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до розділу І Інструкції № 1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Судом переглянуто наданий відповідачем відеозапис, в якому відсутнє оголошення, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, позивачу не було роз`яснено прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, тобто повне дотримання процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності не виконано.

Суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень КУпАП, сама по собі не є доказом у справі про адміністративне правопорушення та не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка надана позивачем, суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року по справі № 712/12830/16-а.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій інспектора суд відмовляє, оскільки положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України, яка є спеціальною нормою, не передбачено такого способу захисту прав позивачів в даній категорії справ.

Оцінюючи інші доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на недотримання процедури розгляду справи та відсутність будь-яких доказів на підтвердження вини позивача, вважає, що постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 7, 72, 77, 122, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 122, 222, 245, 247, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП в Харківській області, інспектора лейтенант поліції Йовик В`ячеслава Євгеновича, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в астматичному режимі серії ЕАН № 4413536 від 28.06.2021, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 61033, м.Харків, вул.Шевченка 315 А.

Суддя Я.В.Шестакова

Повний текст рішення складено 01.12.2021 року