Справа № 755/11126/16-а
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 грудня 2021 року м. Київ №755/11126/16-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві
провизнання протиправними дій
встановив:

14.07.2016 ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, в останній редакції якого просила:

- визнати незаконними дії відповідача при призначенні їй компенсаційної виплати, як особі, що доглядає за особою старшою 80-ти років;

- стягнути з відповідача недоплачені компенсаційні виплати у розмірі 25 375,73 грн. та моральні збитки у розмірі 26000,00 грн.;

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати їй компенсаційну виплату у розмірі прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, встановленого законом України про державний бюджет на відповідний рік.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.07.2016 відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні та відстрочено сплату позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви до 27.09.2016.

Ухвалою названого суду від 29.09.2016 позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016:

- скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15.07.2016 в частині відстрочення сплати судового збору до 27.09.2016 року, та в цій частині прийнято нову ухвалу, якою позивачку звільнено від сплати судового збору;

- ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29.09.2016 - скасовано та прийнято нову ухвалу про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.02.2017 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2017:

- постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2017 скасовано;

- прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, стягнення виплат та моральних збитків задовольнити частково;

- визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної компенсаційної виплати як непрацюючій особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи або особою похилого віку, що досягла 80-річного віку, у розмірі прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, встановленому законом України про державний бюджет на відповідний рік, починаючи з 14.01.2016;

- зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної компенсаційної виплати як непрацюючій особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи або особою похилого віку, що досягла 80-річного віку, у розмірі прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, встановленому законом України про державний бюджет на відповідний рік, починаючи з 14.01.2016;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07.10.2020 постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16.02.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2017 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21.10.2020 справу №755/11126/16-а передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідно до частини другої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21.10.2020 повернуто апелянту.

15.03.2021 справа №755/11126/16-а надійшла до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно з витягом протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021для розгляду справи №755/11126/16-а визначено суддю Шейко Т.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві у складі судді Шейко Т.М. від 19.03.2021 прийнято до провадження справу №755/11126/16-а, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Учасникам справи запропоновано надати пояснення з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 07.10.2020.

Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та відправляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, встановив, що згідно з довідками Центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог від 04.07.2016 №2038, від 23.01.2017 №280 розмір щомісячних компенсаційних виплат позивачці з вересня 2015 року по травень 2016 року становив у розмірі 16,16 грн., з червня 2016 року по листопад 2016 року - у розмірі 25 грн. та у грудні 2016 року - 25,99 грн. В такому розмірі компенсація призначена відповідачем та виплачувалася позивачці відповідно до Стандарту надання послуги з призначення щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій особі, яка здійснює догляд за інвалідом 1-ї групи або за особою, яка досягла 80-річного віку, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики від 23.03.2012 та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 №832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян». З прийняттям Закону України від 19.06.2003 №966-IV «Про соціальні послуги» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558, якою затверджено Порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, змінилось правове регулювання порядку виплати та розмірів спірної компенсації, її виплата повинна здійснюватися відповідно до вимог Закону №966-IV та прийнятої на її виконання постанови Уряду, тому колегія суддів погодилася з висновками апеляційного суду щодо протиправності виплати відповідачем спірної компенсації, виходячи з розмірів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №832. Водночас Верховний Суд вказав на необхідність під час нового розгляду справи встановити обставини щодо того, коли позивачка вперше отримала виплату спірної компенсації, коли дізналася про її розмір та коли вона могла або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, за захистом яких звернулася до суду. Як зазначив Верховний Суд у разі, якщо суд дійде висновку, що строк звернення до суду нею пропущено, підлягають застосуванню наслідки у вигляді залишення позовної заяви без розгляду, а не відмови у задоволенні позову.

З урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07.10.2020, позивачка надала суду додаткові пояснення, в яких наполягала на задоволенні її позовних вимог. Стосовно того, коли вона вперше отримала призначену їй компенсацію і дізналася про її розмір, позивачка вказала, що це мало місце у четвертому квартал 2015 року, на підтвердження чого надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2015 рік.

З указаних відомостей вбачається, що у третьому кварталі 2015 року ОСОБА_1 отримала державну та соціальну матеріальну допомогу в розмірі 500 грн., а в четвертому кварталі цього ж року - в розмірі 49,56 грн.

Щодо коштів у сумі 500 грн. позивачка зазначила, що це допомога на поховання померлої матері, а кошти в сумі 49,56 грн. - компенсаційні виплати.

З огляду на викладене суд погоджується з позивачкою, що 49,56 грн. це - компенсаційні виплати їй за вересень-грудень 2015 року, відповідно 1,08 грн. за 2 дні вересня та по 16,16 грн. за жовтень-грудень 2015 року.

Відтак, навіть ураховуючи, що зазначені кошти виплачені позивачці в останній день четвертого кварталу 2015 року, тобто 31.12.2015, то саме з цієї дати вона знала та могла дізнатися про порушення свого права на призначення компенсаційної виплати у відповідному розмірі згідно з вимогами законодавства та упродовж установленого частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла станом на час її звернення до суду, шестимісячного строку звернутися до суду (тобто в строк до 31.06.2016) за захистом порушеного права.

Зокрема, частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України в указаній редакції передбачалося, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому статтею 102 Кодексу адміністративного судочинства України у тій же ж редакції передбачалося, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, звернення позивачки 14.07.2016 до суду з даним позовом щодо визнання незаконними дій відповідача при призначенні їй компенсаційної виплати, як особі, що доглядає за особою старшою 80-ти років (зокрема, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 №832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян»), а також про стягнення на її користь з відповідача недоплачених компенсаційних виплат у розмірі 25375,73 грн. в частині стягнення недоплачених коштів за вересень-грудень 2015 року, відбулося поза межами установленого шестимісячного строку та заяви/клопотання про поновлення пропущеного строку позивачка не подала.

Частинами тринадцятою - п`ятнадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Ураховуючи, що у вищевказаній частині позивачка звернулася до суду з позовом після закінчення строку, установленого законом, та без подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, чим не дотримано приписи частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про необхідність на підставі частини тринадцятої статті 171 цього ж Кодексу залишити позовну заяву без руху, надавши позивачці п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати підстави для поновлення строку з наданням доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання незаконними дій Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації при призначенні їй компенсаційної виплати, як особі, що доглядає за особою старшою 80-ти років (зокрема, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 №832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян»), а також про стягнення на її користь з відповідача недоплачених компенсаційних виплат у розмірі 25 375,73 грн. в частині стягнення недоплачених коштів за вересень-грудень 2015 року.

Встановити позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у відповідності зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Шейко