Справа № 440/14710/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/14710/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Миргородської міської ради про:

- визнання протиправним та скасування рішення №260 восьмої сесії Миргородської міської ради восьмого скликання від 02 червня 2021 року "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" в частині відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: Миргородська ТГ (реорганізована Дібрівська сільська рада) площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: Миргородська ТГ (реорганізована Дібрівська сільська рада) площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства.

Підставою для звернення до суду позивач визначила порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин у зв`язку з відмовою відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність.

Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Від Миргородської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача вимоги позивача не визнав повністю, посилаючись на те, що 19.02.2021 пунктом 10 рішення 5 сесії міської ради 8 скликання "Про надання дозволів (згоди) на розробку документацій із землеустрою, оцінки земель та відмови у їх наданні" №121 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 8.6611 га кадастровий номер 0:00:005:0059 для зміни цільового призначення із земель запасу (код КВЦПЗ - 16:00) на землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01) для наступного включення її до Переліку земельних ділянок, продаж та набуття права оренди яких здійснюється шляхом проведення земельних торгів (аукціонів). Пунктом 10 рішення дев`ятої сесії Миргородської міської ради восьмого скликання від 15.07.2021 №280 "Про затвердження та погодження документацій із землеустрою" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для зміни її цільового призначення із земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (код КВЦПЗ - 16:00) на землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01) площею 8.0611 га, кадастровий номер 0:00:005:0059, місце розташування: Полтавська область, Миргородський район, Миргородська територіальна громада, розроблений ПП "Алан-Зем", змінено цільове призначення та внесено часткові зміни до рішення четвертої сесії Миргородської міської ради 8 скликання від 16.01.2021 №38 "Про затвердження Переліку земельних ділянок, продаж та набуття права оренди яких здійснюється шляхом проведення земельних торгів (аукціонів) на території Миргородської міської територіальної громади", а саме доповнено перелік земельною ділянкою площею 8.6611 га, кадастровий номер 0:00:005:0059, місце розташування: Полтавська область, Миргородський район, Миргородська територіальна громада, цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01). 19.11.2021 року прийнято рішення двадцятої сесії Миргородської міської ради восьмого скликання №475 "Про проведення земельних торгів щодо продажу земельних ділянок або прав на них", відповідно до якого було вирішено провести земельні торги щодо набуття права користування (продаж права оренди) земельною ділянкою сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 8.6611 га, кадастровий номер 0:00:005:0059, місце розташування: Миргородська територіальна громада (колишня територія Дібрівської сільської ради), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦ113 - 01.01).

09.12.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що відповідачем не надано доказів на підтвердження виставлення спірної земельної ділянки на земельні торги. Включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги не є підставою для відмови у наданні згоди на розроблення проекту землеустрою.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

01.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до Миргородської міської ради зі заявою від 25.02.2021 (зареєстрована 01.03.2021 за вхід №226/16-21) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дібрівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

До заяви додано копію паспорту та ідентифікаційного номера, копію довідки про наявність у державному земельному кадастрі відомостей про одержання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації за певним видом її цільового призначення; графічний матеріал із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Рішенням восьмої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" №260 від 02.06.2021 відмовлено, зокрема, ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром по 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що земельна ділянка орієнтовною площею 2.0000 га знаходиться в межах земельної ділянки комунальної власності площею 8.6611 га кадастровий номер :00:005:0059, на яку згідно п. 10 рішення 5 сесії міської ради 8 скликання "Про надання дозволів (згоди) на розробку документацій із землеустрою, оцінки земель та відмови у їх наданні" від 19.02.2021 року № 121 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 8.6611га кадастровий номер :00:005:0059 для зміни цільового призначення із земель запасу (код КВЦПЗ -16.0) на землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ -01.01) для наступного включення її до Переліку земельних ділянок, продаж та набуття права оренди яких здійснюється шляхом проведення земельних торгів (аукціонів).

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України).

Відповідно до статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997№280/97-ВР, питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 цього Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі частиною першою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною п`ятою статті 116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частини друга, третя статті 116 ЗК України).

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зауважує, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме, відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою додано викопіювання із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, відповідно до якого запитувана позивачем земельна ділянка знаходиться у межах земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0059.

Відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що оформлена рішенням восьмої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради №260 від 02.06.2021, обґрунтована наданням Миргородською міською радою дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 8.6611 га кадастровий номер :00:005:0059 для зміни цільового призначення із земель запасу (код КВЦПЗ - 16.0) на землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01) для наступного включення її до Переліку земельних ділянок, продаж та набуття права оренди яких здійснюється шляхом проведення земельних торгів (аукціонів).

Так, п. 10 рішення восьмої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради №260 від 02.06.2021 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 8,6611 га, кадастровий номер :00:005:0059, за адресою: Полтавська область, Миргородський район, Дібрівська сільська рада для зміни її цільового призначення із земель 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) на землі 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для наступного включення земельної ділянки до Переліку земельних ділянок, продаж та набуття права оренди яких здійснюється шляхом проведення земельних" торгів (аукціонів).

Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою вказаної статті передбачено земельні ділянки, які не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Статтею 136 Земельного кодексу України встановлено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах.

Так, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу /частина перша/.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови /частина друга/.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів /частина третя/.

Аналіз приписів статті 136 Земельного кодексу України свідчить про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної чи комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки та затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Подібний висновок щодо застосування положень Земельного кодексу України сформований у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №806/3708/15, від 17.10.2019 у справі №823/1120/16.

У постанові від 24 вересня 2020 року у справі №805/3195/17-а Верховним Судом сформовано правовий висновок про те, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів, тому вирішальним фактором є включення земельних ділянок до переліку земель, які виставлені на земельні торги.

На переконання суду, саме лише планування суб`єктом владних повноважень передати у майбутньому земельну ділянку в оренду в порядку аукціону без винесення рішення про її включення до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (із визначенням її кадастрового номеру у такому переліку), не є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідачем не надано до суду доказів включення спірної земельної ділянки, на час звернення до відповідача з відповідною заявою, до переліку земельних ділянок, право оренди на які буде продано на земельних торгах, а відтак і не доведено наявності підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідно до положень частини третьої статті 136 Земельного кодексу України.

Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для зміни її цільового призначення із земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (код КВЦПЗ - 16:00) на землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01) площею 8.0611 га, кадастровий номер 0:00:005:0059, місце розташування: Полтавська область, Миргородський район, Миргородська територіальна громада, розроблений ПП "Алан-Зем", зміни її цільового призначення та про включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на які підлягають продажу на земельних торгах (аукціоні) згідно рішення дев`ятої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради від 15.07.2021 №280, відповідач зазначав вже у відзиві на адміністративний позов, проте посилань на таку підставу оскаржуване рішення відповідача не містить.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Відповідачем не надано обґрунтованих пояснень та не наведені будь-які конкретні дані відносно того, що обрана земельна ділянка через її місце розташування порушує вимоги закону.

За таких обставин, враховуючи наведені вище положення Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, що відповідач не навів належних та допустимих, передбачених законом підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою.

Отже, відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, діяв всупереч наданим Земельним кодексом України повноваженням.

Подане позивачем клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідає вимогам Земельного кодексу України та до нього додані документи, які вимагаються для такого роду клопотань.

Відтак, у суду є підстави вважати, що відповідачем фактично не було розглянуто клопотання позивача та не надано йому оцінку виходячи із вимог частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, які визначають підстави для відмови у надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відповідності саме бажаного місця розташування (земельної ділянки) умовам визначених в такій нормі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення восьмої сесії Миргородської міської ради восьмого скликання від 02 червня 2021 року №260 "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" в частині відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: Миргородська ТГ (реорганізована Дібрівська сільська рада) площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідна вимога позивача - задоволенню.

Враховуючи повноваження та завдання суду, суд не вправі виходити за межі предмету доказування у справі та встановлювати чи існують інші, та якщо існують, то які саме, підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, зважаючи на те, що Миргородською міською радою було прийнято рішення про відмову в наданні позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених статтею 118 ЗК України, суд вважає необхідним зобов`язати Миргородську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миргородської об`єднаної територіальної громади за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер :00:005:0059) та прийняти рішення по цьому клопотанню з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Миргородської міської ради (вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення восьмої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради від 02 червня 2021 року №260 "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" в частині відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: Миргородська ТГ (реорганізована Дібрівська сільська рада) площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Миргородську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2021 року (зареєстровану 01 березня 2021 вх. №226/16-21) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миргородської ТГ (реорганізована Дібрівська сільська рада) за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :00:005:0059, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миргородської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва