Справа № 160/12462/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняГанжі О.С.
представника позивача представника відповідача Козаренко Н.Ю. Орел А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
23.07.2021 року фізична особа - платник податків ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить суд:
В позовній заяві позивач зазначає про необґрунтованість та безпідставність висновків відповідача викладених в акті перевірки від 12.01.2021 року №15/04-36-07-16/ НОМЕР_1 . Висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо перевищення позивачем річного доходу відповідачем зроблені помилково, оскільки доходом комісіонера є не вся виручка, яка надходить комісіонеру від продажу товару, а лише сума комісійної винагороди, яку комісіонер отримує від комітента за договором комісії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
18.08.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач не погоджується з доводами позивача викладеними в позовній заяві та просить суд відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що в ході проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , на підставі банківських виписок, Інформаційної бази ДПС України «Податковий блок» - «Виторги», книг КОРО, звітів комісіонера, актів приймання-передачі наданих послуг по договору комісії, встановлено що платником податків не було враховано в сумі доходу фізичної особи - підприємця платника єдиного податку, грошові кошти отримані позивачем від реалізації комісійного товару, які не були внесені на розрахунковий рахунок для перерахування комітенту, а використовувались на власні потреби що було зазначено в п.1.15. Акту перевірки «Аналіз діяльності суб`єкта підприємницької діяльності та рівня сплати податків». Перевіркою встановлено, що граничного обсягу суми доходу, який дає право платникам єдиного податку (у т.ч. III групи) здійснювати діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування. ФОП ОСОБА_1 досяг у третьому кварталі 2019 року, дохід склав 7 529 964.93 грн. Згідно з вимогами п. 293.8. ст.293 ПКУ, з 01.10.2019 року ФОП ОСОБА_1 повинен був перейти на сплату інших податків і зборів, відповідно дохід отриманий з 01.10.2019 року по 31.12.2019 року повинен був оподатковуватись податками, які передбачені загальною системою оподаткування.
26.08.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами відповідача викладеними в відзиві на позов з огляду на наступне. За договором комісії власником товару є комітент (ТОВ «Єрмак Голд»), комісіонер (ФОП ОСОБА_1 ) надає послуги з реалізації товару за що отримує винагороду від комітента. Отже, доходом комісіонера є не вся виручка, яка надходить комісіонеру від продажу товару, а лише сума комісійної винагороди, яку комісіонер отримує від комітента за договором комісії. Таким чином, кошти, отримані позивачем від надання послуг за договором комісії - реалізації товарів ТОВ «Єрмак Голд», не є доходом позивача. Зокрема не є доходом кошти, отримані позивачем в період з 23.04.2018 року по 31.12.2018 року в сумі 2 481 511,98 грн. та в період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року у сумі 3 478 242,39 грн., які не перераховані ТОВ «Єрмак Голд». Вважає, що доходом позивача є лише сума винагороди, отриманої від ТОВ «Єрмак Голд», яка не перевищує обсягу річного доходу, що допускається для платників єдиного податку 3 групи (5 000 000 грн.), та складає за 2018 рік - 2 011 730,04 грн., за 2019 рік - 4 779 726,43 грн. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 року від позивача та відповідача було витребувано додаткові докази в даній справі та відкладено підготовче засідання.
20.09.2021 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення в яких представник звертає увагу на те, що саме з 01.10.2019 року анульована реєстрація платника єдиного податку третьої групи позивача, в результаті чого дохід з 01.10.2019 року по 31.12.2019 року повинен оподатковуватись податками, які передбачені загальною системою оподаткування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.11.2021 року. У судовому засіданні, відкритому 03.11.2021 року, розгляд справи відкладено на 17.11.2021 року.
У судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, що наведені у позові. Представник відповідача вимоги позову не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі наказу від 15.12.2020 року № 3289-п та направлення № 865 та №867 від 15.12.2020 року виданого ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі п.п. 19-1.1.1, п.19-1.1.19 ст.19, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI (зі змінами та доповненнями) проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.04.2018 року по 31.01.2020 року.
За результатами перевірки податковою інспекцією було складено Акт від 12.01.2021 року №15/04-36-01-16/ НОМЕР_1 яким зафіксовані наступні порушення, а саме:
- п.п. 298.1.1, п. 298, п. 298.6 ст. 298, п. 299.7, п. 299.8 ст. 299 ПКУ, в частині несвоєчасного подання заяви про застосування спрощеної системи зокрема при зміні місця провадження господарської діяльності та внесення змін до реєстру платників єдиного податку;
- п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, в частині не ведення книги обліку доходів та витрат;
- п.п. 49.18.2, п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п.п. 177.5.2 п.177.5 ст. 177, Податкового кодексу України, в частині не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 3 квартал 2018р., за 2018 рік, за 2019 рік, за 1 квартал 2020 року (ліквідаційна) термін подання - 27.02.2020р. (дата припинення 28.01.2020 року);
- п.п. 1.2, п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX, п. 163.1 ст.163, п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п.177.4 ст. 177 розділу IV Податкового кодексу, в частині заниження військового збору 79 395,88 грн., в т.ч. за 2018 р. на суму 28 199,13 грн., за 2019 рік на суму 51 196,75грн.
- п.181.1, п.183.1, п. 183.2, п.183.4 ст.183 п. 187.1 ст.187, з урахуванням п.п.54.3.1, п.54.3, ст.54, ст. 183 Податкового Кодексу України не нараховано та не сплачено до бюджету податок на додану вартість всього у розмірі 6 867 279,20 грн., у тому числі по періодам: серпень 2018 року - 305 520,58 грн., вересень 2018 року - 423 438,20 грн., жовтень 2018 року - 455 637,50 грн., листопад 2018 року - 444 196,41 грн., грудень 2018 року - 448 113,94 грн., січень 2019 року - 443 140,81 грн., лютий 2019 року - 451 332,07 грн., березень 2019 року - 492 351,31 грн., квітень 2019 року - 468 325,29 грн., травень 2019 року - 406 667,09 грн., червень 2019 року - 374 144,89 грн., липень 2019 року - 498 846,95 грн., серпень 2019 року - 545 659,95 грн., вересень 2019 року - 536 719,05 грн., жовтень 2019 року - 572 759,35 грн., листопад 2019 року - 425,82 грн.;
- п. 4 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме несвоєчасного подання ліквідаційної звітності по єдиному внеску за 2020 рік (дата припинення 13.01.2020 року, граничний термін подання - 13.02.2020 року, фактично подано - 21.12.2020 року);
- п.п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 3 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в частині не донарахування єдиного соціального внеску в сумі 223 035,12 грн., у т.ч. по періодам: 2018 рік - 68 801,04 грн., 2019 рік - 154 234,08 грн.;
- п.п. 164.1.3, п. 164.1 ст. 164, п. 177.2 ст. 177 ПКУ, з урахуванням вимог п. 167.1 ст.167 ПКУ донараховано ПДФО від провадження господарської діяльності на загальну суму 952 750,53 грн., в т.ч по періодам за 2018 рік на суму 338 389,53 грн., за 2019 рік на суму 614 361,00 грн.
Позивач, не погодившись із висновками акту перевірки звернувся до відповідача із запереченнями на акт перевірки.
1. п. 291.4 ст.291, п.292.1 ст.292, п.293.3. ст.293, 293.8 ст.293 ПКУ донараховано єдиного податку у розмірі 577 258, 22 грн. та підлягає анулюванню реєстрація платника єдиного податку третьої групи ФОП ОСОБА_1 з 01.10.2019 року;
2. п.п 49.18.2, п.п. 49.18.5 п.49.18. ст..49, п.п.177.5.2, п.п. п. 177.5, п.177.11 ст.177 ПКУ в частині не подання до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2019 рік;
3. п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, ст. 177 ПКУ, з урахуванням вимог п.167.1 ст. 167 ПКУ донараховано ПДФО від провадження господарської діяльності за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 року на загальну суму 223 223,26 грн.;
4. п. 163.1 ст. 163, ст. 176, з урахуванням п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України донараховано військового збору за період з 01.10.2019 року по 26.12.2019 року на загальну суму 18 601,94 грн.;
5. п. 181.1, п. 183.1, п. 183.4 ст. 183 п.187.1 ст.187, з урахуванням п.п.54.3.1, п.54.3, :т.54, ст. 183, ПКУ донараховано податок на додану вартість всього у сумі - 25 853,68 грн., у тому числі по періодам: жовтень 2019 року - 425 427,86 грн., листопад 2019 року - 425,82 грн.
6. п.п.1 ч. 2 ст. 6, ч. З ст. 7. ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині не донарахування єдиного соціального внеску в сумі 38 558,52 грн., у т.ч. по періодам: 01.10.2019 року по 31.12.2019 року - 38 558,52 грн.
01.03.2021 року відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення - рішення, які є предметом розгляду у даній справі:
Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно з пунктом 291.3 статті 291 ПК України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема:
3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5 000 000 гривень;
Відповідно до підпункту 292.1.1. пункту 292.1 статті 292 ПК України, доходом платника єдиного податку фізичної особи - підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.
Платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1 - 296.1.3 п. 296.1 ст. 296 ПК України.
Згідно п.п. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.
Відповідно до п. 6 Порядку № 579, платник податку заносить до книги відомості в такому порядку: 1) у графі 1 зазначається дата запису; 2) у графах 2 - 6 щоденно відображається дохід від провадження господарської діяльності, що оподатковується за ставками, встановленими відповідно до пункту 293.2 та підпункту 2 пункту 293.3 статті 293 глави 1 розділу XIV ПКУ, із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема отримана сума коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (окремо в готівковій та безготівковій), матеріальній або нематеріальній формі; 4) у графі 3 вказується сума повернутих коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги та/або передплати; 5) у графі 4 зазначається скоригована сума доходу за продані товари, виконані роботи, надані послуги на суму повернутих коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги та/або передплати та розраховується як різниця граф 2 і 3; 6) у графі 5 вказується вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 7) у графі 6 відображається загальна сума доходу як сума граф 4 і 5; 8) у графах 7 і 8 відображаються відповідно вид та сума доходу, що оподатковується за ставкою 15 % відповідно до підпунктів 1 - 5 пункту 293.4 статті 293 глави 1 розділу XIV ПКУ.
Пунктом 292.4. ст. 294 Податкового кодексу України, передбачено, що у разі надання послуг, виконання робіт за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування або за агентськими договорами доходом є сума отриманої винагороди повіреного (агента).
Отже, у разі отримання доходу в готівковій або безготівковій, матеріальній або нематеріальній формі фізичною особою-підприємцем - платником єдиного податку запис в Книзі здійснюється окремими рядками за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, у гривнях. Доходом платника єдиного податку фізичної особи-підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій), матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п. 292.3 ст.292 ПКУ.
Судом встановлено, що 01.05.2018 року ТОВ «Єрмак Голд» (комітент) та фізична особа-підприємець ФОП ОСОБА_1 (комісіонер) уклали договір комісії № 01-05/18-41.
Як вбачається з акту перевірки з урахуванням листа про розгляд заперечення від 22.02.2021 року № 335/04-36-07-16, перевіряючими під час проведення перевірки було встановлено, що позивачем у періоді з 23.04.2018 року по 31.12.2018 року загальний обсяг доходу від здійснення підприємницької діяльності склав 4 493 242,02 грн. (2 011 730,04 грн. - комісійна винагорода «плюс» 2 481 511,98 грн. - сума готівкових коштів отримана платником податків від продажу комісійного товару, яка не була перерахована комітенту та використана на власні потреби та в період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року загальний обсяг доходу від здійснення підприємницької діяльності склав 7 529 964 грн. (4 779 726,43 грн. - комісійна винагорода «плюс» 3 478 242,39 грн. - сума готівкових коштів отримана платником податків від продажу комісійного товару, яка не була перерахована комітенту та використана на власні потреби.
Перевіркою встановлено, що граничного обсягу доходу, який дає право платникам єдиного податку (у т.ч. ІІІ групи) здійснювати діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, позивач досяг 30.09.2019 року, дохід склав 7 529 964,93 грн.
На переконання контролюючого органу, сума 3 478 242,39 грн, отримана позивачем від реалізації товару і станом на 30.09.2019 року не перерахована комітенту, є доходом позивача в розумінні п.п. 1 п. 292.1 ст. 292 ПК України.
З огляду на встановлені обставини, перевіряючими було зроблено висновок, що позивачем в порушення п. 291.4 ст. 291 ПК України перевищено обсяг доходу 5 000 000, 00 грн, встановленого для платників єдиного податку 3 групи та згідно з вимогами п. 293,8 ст. 293 ПКУ, з 01.10.2019 року позивач повинен був оподатковуватись податками, які передбачені загальною системою оподаткування.
Проте суд не може погодиться з такими виводами перевірячих, з огляду на таке.
За приписами підпункту 14.1.202 пункту 14.1 статті 202 ПК України продаж (реалізація) товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), (…), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Відповідно до статті 1011 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Згідно з частиною 3 статті 1012 ЦК України істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.
Частиною 1 статі 1013 ЦК України визначено, що комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.
Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента (статті 1018 ЦК України).
За приписами пункту 292.4 статті 292 ПК України у разі надання послуг, виконання робіт за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування або за агентськими договорами доходом є сума отриманої винагороди повіреного (агента).
Тобто, кошти отримані від реалізації товарів, надання послуг за договорами комісії вважаються доходом повіреного (агента) лише в частині суми отриманої винагороди.
В даному випадку згідно пункту 1.1 договору комісії від 01.05.2018 року № 01-05/18-41, комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок комітента за обумовлену винагороду здійснити продаж третім особам товару, що належить комітенту, в кількості, асортименті і за цінами визначеними у накладних на кожну партію товару, що передається на комісію, а комітент бере на себе зобов`язання виплатити комісійну винагороду, визначену умовами цього договору.
Пунктом 1.3 договору № 01-05/18-41 визначено, що товари, передані комісіонеру, є власністю комітента до моменту їх продажу комісіонером третій особі (споживачеві).
Пунктом 2.1 договору № 01-05/18-41 передбачено, що комітент зобов`язується виплати комісіонеру комісійну винагороду у розмірі 10-22% від суми проданого товару. Розмір винагороди визначається сторонами у звітах комісіонера.
Згідно з пунктом 4.3 договору перерахування грошових коштів отриманих за продаж товару, здійснюється комісіонером на поточний рахунок комітента, вказаному в розділі 11 цього договору.
Як вбачається із матеріалів справи, загальна сума комісійної винагороди зазначена в звітах комісіонера про реалізацію товару по виконанню договору комісії №01-05/18-41 за 2018 рік становить 2 011 730,04 грн. та за період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року становить 4 779 726,46 грн. Отримана комісійна винагорода відображена позивачем в якості оподатковуваного доходу у поданій звітності за 2018 рік та за ІІІ квартал 2019 року, що не заперечується відповідачем.
Згідно акту звірки взаєморозрахунків між ТОВ «Єрмак Голд» та ФОП ОСОБА_2 , станом на 30.11.2019 року заборогованість між сторонами відсутня.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, шо в даному випадку до оподатковуваного доходу позивача за перевіряємий період належать лише суми комісійної винагороди, отриманої від ТОВ «Єрмак Голд» на виконання договору комісії від 01.05.2018 року № 01-05/18-41.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, з огляду на те, що висновки матеріалів перевірки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, відсутності належних доказів правомірності прийнятих відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 251, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 29 листопада 2021 року.

Суддя О.В. Серьогіна