Справа № 300/5455/21
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"13" грудня 2021 р. справа № 300/5455/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в письмовому провадженні заяву про повернення позовної заяви Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 10 419 гривень 70 копійок,
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває справа №300/5455/21 за позовною заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 10 419 гривень 70 копійок.
Підставою звернення до суду слугувала реалізація позивачем приписів пункту 87.11 статті 87, пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, зумовлена бездіяльністю відповідача щодо сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору за 2017 рік.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України).
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області 10.12.2021 подало до суду заяву, згідно з якою просить повернути позовну заяву у справі №300/5455/21 та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений за подання позовної заяви.
Позивач свою заяву обґрунтовує тим, що після звернення контролюючого органу до суду з відповідною позовною заявою відповідачем здійснено погашення податкового боргу. Також, оскільки позивачем визнано позовні вимоги, на переконання представниці позивача, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору за подання позовної заяви відповідно до статті 140 КАС України.
Розглянувши подану позивачем заяву, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, судом встановлено таке.
Частиною 3 статті 9 КАС України визначено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання.
Зі змісту даної норми вбачається, що позивач вправі звернутися до суду із заявою про відкликання позовної заяви. При цьому, така заява може подаватися позивачем лише до відкриття провадження у справі. Наслідком задоволення заяви позивача про відкликання позовної заяви є повернення такої позовної заяви.
Разом з цим, згідно з частинами 1 та 5 статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.
Надаючи оцінку поданій позивачем заяві, а також враховуючи стадію судового розгляду справи, суд встановив, що заява Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про повернення позовної заяви за своїм змістом є заявою про відмову від позову.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 238 КАС України, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом, суд закриває провадження у справі.
Враховуючи те, що відмова від позову Головного управління ДПС в Івано-Франківській області зумовлена добровільними виконанням відповідачем позовних вимог після звернення з цією позовною заявою, не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд вважає за можливе прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі.
Щодо прохання позивача про стягнення з відповідача на його користь судового збору, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
КАС містить спеціальну норму, яка регулює питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову (стаття 140 КАС України).
Так, відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Тобто розподіл витрат, понесених позивачем, який відмовився від позову, слід здійснювати з урахуванням та в залежності від обставин та умов, які призвели до відмови від позову.
При цьому, положення статті 140 КАС України не конкретизують та не ставлять в залежність можливість отримання відшкодування понесених судових витрат від приналежності позивача до певного суб`єктного складу, чи то позивачем є фізична особа, юридична особа чи суб`єкт владних повноважень.
Стаття 140 КАС України встановлює спеціальне та відмінне у співвідношенні з нормами статті 142 КАС України та статті 7 Закону України «Про судовий збір» правило, згідно з яким якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача. Тобто, якщо позивач відмовляється від позову з будь-яких інших причин, що є наслідком закриття провадження у справі (крім випадку задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви), то в такому випадку позивачу підлягає повернення лише п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, коли відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, тоді застосовуються правила розподілу судових витрат відповідно до статті 140 КАС України.
При цьому, є обґрунтованим покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.
Аналогічного висновку щодо застосування положень статті 140 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, у разі відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем, дійшов Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 по справі №200/6826/20-а.
Наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2282 від 13.08.2021 підтверджено сплату позивачем судового збору в розмірі 2 270 гривень 00 копійок за звернення до суду позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 10 419 гривень 70 копійок (а.с. 1).
З урахуванням викладеного, оскільки у даній справи мала місце відмова позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 270 гривень 00 копійок.
На підставі наведеного, керуючись статями 140 189, 238, 240, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження у справі за позовною заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 10 419 гривень 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) на користь Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП - 43968084) судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.