Справа № 420/14012/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та бездіяльність, та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 06 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просив, відповідно до уточненої позовної заяви від 30.09.2021 року (вхід. № 53841/21):

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо застосування грудня 2017 року як місяця, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року;

- зобов`язати нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 11265,08 грн. із одночасним відрахуванням 1, 5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44;

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.11.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4009,33 грн. відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію 4009,33 грн. за період з 01.03.2018 року по 15.11.2018 року включно в сумі 34079,27 грн. відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

Також у позовній заяві позивач просив відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та у період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 12.12.2017 року по 15.11.2018 року не в повному обсязі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, яка є однією із державних гарантій щодо оплати праці та її проведення .

Також, позивач зазначив, що 20 квітня 2021 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити індексацію грошового забезпечення, проте відповіді не було надано.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, на його думку відповідачем не в повному обсязі виплачена індексація грошового забезпечення.

Позивач зазначив, що за наявною інформацією відповідачем призупинено виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовцям через відсутність бюджетних асигнувань.

Так, позивач зазначив, що за наявною інформацією у військових частин відсутній механізм нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за минулі періоди, а при необхідності виконання рішень суду щодо виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року відповідачем застосовується базовий місяць січень 2016 року. Позивачем у позовній заяві зазначено, що базовим місяцем в період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року включно є місяць січень 2008 року.

Таким чином, загальна сума індексації грошового забезпечення, яка не була виплачена позивачу за період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року становить 11 265, 08 грн.

Окрім того, позивач зазначив, що у березні 2018 року відбулось підвищення посадових окладів військовослужбовців, проте відповідачем в порушення абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 не виплачувалась на користь позивача щомісячна фіксована індексація грошового забезпечення в розмірі 4463, 15 грн.

На думку позивача, єдиним визначеним законодавцем методом визначення чи належить позивачу фіксована індексація грошового забезпечення у березні 2018 року є визначення суми, яка належна позивачу до виплати із застосуванням базового місяця «січень 2008» за виключенням суми збільшення грошового забезпечення позивача в березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року.

Так, у березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253, 30 %, та відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.

1762, 00 грн. *253, 30 % =4463, 15 грн.

Відповідно до абз.4 п. 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463, 15 грн. 0, 00 грн. = 4463, 15 грн., та за період проходження служби з 12.12.2017 року по 15.11.2018 року сума невиплаченої індексації грошового забезпечення складає 49 201, 82 грн.

Також позивач звернув увагу, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, та виплачені доходи підлягають оподаткуванню військовим збором за ставкою 1, 5 %.

Також позивач просив встановити судовий контроль, оскільки бухгалтерії деяких військових частин навмисно не виконують законні рішення суду, чим порушують ст. 129-1 Конституції України.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач звернув увагу, що з наданих відповідачем суду доказів (довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення) вбачається, що відповідачем при розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року було застосовано базовий місяць грудень 2017 року, з чим позивач не погоджується, оскільки правильним базовим місяцем є січень 2008 року.

Таким чином, на думку позивача, сторони висловили протилежні позиції, що є очевидним свідченням існування спору щодо визначення базового місяця для нарахування та виплати індексації, відтак ці позовні вимоги не можна вважати передчасними.

Також із наданої довідки про розмір грошового забезпечення видно, що грошовий дохід позивача збільшився на: 9508, 62 грн.-9054, 80 грн.=453, 82 грн.

Тому, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу: 4463,15 грн.-453, 82 грн. =4009, 33 грн., та за період проходження служби з 12.12.2017 року по 15.11.2018 року сума невиплаченої індексації грошового забезпечення складає 45 344, 35 грн.

Ухвалою від 08 вересня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

До суду 20 вересня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 51751/21), відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів, загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік та відповідно Порядком №1078 не передбачено механізму виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди, а тому виплата сум індексації має здійснюватись у межах коштів установ та організацій передбачених на ці цілі.

Також відповідач зазначив, що у 2016 році відбулося збільшення грошового забезпечення військовослужбовців. У зв`язку з цим на виконання вимог телеграми Міністра оборони України від 31.12.2015 року № 248/3/9/1/1150 щодо збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, Департаментом фінансів Міністерства оборони України були доведені до військових частин (установ, організацій) роз`яснення від 04.01.2016 року № 248/3/9/1/2. Згідно зазначених роз`яснень у зв`язку з внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення.

Також до відзиву відповідачем надано заяву про залишення позовної заяви без розгляду з зв`язку з пропуском строку на звернення до суду.

Ухвалою від 11 жовтня 2021 року відповідачу відмовлено у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивачем в свою чергу надано відповідь на відзив (вхід. №53840/21 від 30.09.2021 року), відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідачем не подано до суду заперечення.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання 02 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 24 листопада 2021 року на 15 годину 00 хвилин.

Позивач та його представник на відкрите судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно засобами електронної пошти, про що свідчить звіт від поштового сервера. Разом з позовом представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача на відкрите судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить звіт про надсилання судової повістки електронною поштою.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 24 листопада 2021 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 (а.с.24).

Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 (а.с.26).

Так, суд встановив, що з 12.12.2017 року по 15.11.2018 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджено витягом із послужного списка (а.с. 20-21).

Матеріалами справи підтверджено, що із заявою від 14 квітня 2021 року позивач звернувся до Командира військової частини НОМЕР_2 , в якій, зокрема, просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року; провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018 року по 15.11.2018 року. Також у відповіді на дану заяву позивач просив вказати місяці для обчислення індексу споживчих ці (базові місяці) та щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення у відповідності до постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078 за період з 12.12.2017 року по 15.11.2018 року та надати відповідні довідки про розміри виплати індексації грошового забезпечення (а.с.9).

Дану заяву відповідно до трекінгу відповідачем було отримано 28 квітня 2021 року але відповідь не надано.

Представником позивача надано до позову власноручно виготовлені розрахунку індексації грошового забезпечення за спірний період.

Відповідачем на виконання ухвали суду надано довідку про нараховане грошове забезпечення та довідка-розрахунок індексації грошового забезпечення за спірний період.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За правилами частини першої ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин другої-третьої ст. 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій, яка є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями, яким передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 2 цього Порядку, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) Індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (пункт 6 доповнено абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, яка застосовується з 01.12.2015).

До 01.12.2015 року рішення про затвердження особливого порядку індексації не було прийнято.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме: Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Ця норма безпосередньо не скасовує виплату індексації заробітної плати та не пов`язує індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів. В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що у нього гроші на індексацію заробітної плати відсутні.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі №825/1987/17.

Відсутність бюджетного фінансування індексації, на яку, посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, на обов`язок відповідача її нараховувати та виплачувати не впливає.

При цьому нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.

Пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації.

Тому, суд відхиляє посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оброни України, оскільки вони носять рекомендаційний характер.

Як вбачається з довідки про розмір виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за вказаний період є правомірними та належать задоволенню.

Однак, суд доходить висновку, що слід відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги в частини зобов`язання нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 11265,08 грн. із одночасним відрахуванням 1, 5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, оскільки визначення цих обставин належить до виключної компетенції відповідача і суд не має повноважень визначати базовий місяць та суму індексації грошового забезпечення.

Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

У даній справі таке нарахування відповідачем здійснено ще не було.

Отже, нарахування індексації грошового забезпечення, визначення базового місяця та суми такого нарахування належить до повноважень відповідача, які є дискреційними.

Так, враховуючи положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", встановлення місяця підвищення (базового місяця) належить до повноважень відповідача.

З таким правовим висновком погодився Верховний Суд, виклавши свою правову позицію у постанові по справі № 240/11882/19 від 15 жовтня 2020 року.

Так, у пп. 37, 38 постанови по справі № 240/11882/19 від 15 жовтня 2020 року Верховний Суд зазначив що у даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена позивачеві. Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Суд вважає, що наведені висновки є релевантні до спірних правовідносин.

Посилання позивача на те, що із визначенням у довідці розрахунку базового місяця грудень 2017 року відповідач висловив свою позицію і тим самим сторони висловили протилежні позиції, що є очевидним свідченням існування спору щодо визначення базового місяця для нарахування та виплати індексації, відтак ці позовні вимоги не можна вважати передчасними, відхиляються судом, оскільки матеріалами справи підтверджено, що до подачі позову відповідачем не було розглянуто заяву позивача про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року.

Тому суд доходить висновку, що порушене питання не було предметом розгляду відповідачем до подачі позову, а отже відсутні правові підстави вважати, що відповідне право позивача було порушено.

З тих самих підстав суд доходить висновку, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо застосування грудня 2017 року як місяця, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року.

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не було здійснено будь-якого нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року, а отже відсутні докази щодо наявності відповідного порушення на час розгляду та вирішення справи.

Щодо позовних вимог в частині про виплату із одночасним відрахуванням 1, 5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, суд зазначає, що такі вимоги також є безпідставними, оскільки направлені на майбутнє, та відсутні належні докази порушення відповідного порядку сплати та компенсації обов`язкових зборів та податку.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.11.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4009,33 грн. відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію 4009,33 грн. за період з 01.03.2018 року по 15.11.2018 року включно в сумі 34079,27 грн. відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 із одночасним відрахуванням 1, 5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, суд зазначає таке.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги положенням абз.4 п. 5 Порядку № 1078, відповідно до якого, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Так, позивач у позовній заяві зазначив, що у лютому 2018 року грошове забезпечення склало 9054,80 грн., а у березні 2018 року 9508,62 грн. Таким чином, грошовий дохід позивача збільшився на: 9508,62 грн. 9054,80 грн. = 453,82 грн.

Оскільки в березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762 грн., а величина приросту індексу споживчих цін 253, 30 % при застосуванні базового місяця січня 2008 року, то відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень рахується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділений на 100 (1762 грн. * 253, 30 %/100), що становить 4 463, 15 грн.

Тобто, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, фіксована сума індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації належної до виплати у лютому 2018 року і розміром підвищення доходу, а саме: 4463, 15 грн. 453,82 грн. = 4009,33 грн.

Оцінюючи надані доводи позивачем, суд зазначає, що слід виходити з сукупного аналізу положення Порядку № 1078, а не його окремих частин.

Так, відповідно до п. 4 Порядку № 1078, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У свою чергу питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано пунктом 5 Порядку № 1078, згідно з якого у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Суд зазначає, що зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, враховуючи те, що підвищення посадового окладу Позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів Позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Згідно із абзацом другим пункту п`ятого Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.

Таким чином, суд дійшов висновку, що були відсутні правові підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 15 листопада 2018 року, оскільки поріг індексації не перевищував 103 %, та індексація грошового забезпечення після підвищення доходу належить нарахуванню та виплаті тільки з грудня 2018 року.

Відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Однак, суд зазначає, що відповідачем не нараховано суму індексації за лютий 2018 року на час розгляду справи, відповідно, відсутні можливості на час розгляду справи щодо визначення, чи розмір підвищення грошового доходу перевищує чи не перевищує суму індексації.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є необґрунтованими та не підтвердженими відповідними доказами, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Також у позовній заяві позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що воно не належить задоволенню, з таких підстав.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи те, що зазначена норма не є імперативною та позивачем не надано доказів того, що рішення не буде виконане відповідачем добровільно, суд вважає, що клопотання не належить задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, та те, що позивач звільнений від сплати судового збору і відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать розподілу та стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать компенсації за рахунок Державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та бездіяльність, та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 12.12.2017 року по 28.02.2018 року включно.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, з урахування п. 3 Розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко