Справа № 580/6307/21
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року справа № 580/6307/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати припис Південно-Західного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про недопущення повторних порушень від 05.03.2021 року № 1.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № 01/10/5026/779/2011 про банкрутство ВАТ «Золотоношам`ясо», комісією виявлено порушення вимог законодавства, усунення яких є неможливим:

- абз. 8 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013 - не пред`явив до всіх третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкрута;

Також, комісією виявлено порушення вимог законодавства, які підлягають усуненню:

- ч. 1 ст. 18 ГПК України - арбітражним керуючим ОСОБА_1 не виконано вимоги п. 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011.

Позивач вважає, що не допускав вищенаведених порушень, оскільки під час виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ «Золотоношамясо», останнім проводилась претензійна робота з повернення дебіторської заборгованості.

В подальшому, при підготовці позовних заяв до суду для стягнення дебіторської заборгованості встановлено, що у банкрута - ВАТ «Золотоношамясо» відсутні необхідні документи, які б підтверджували наявність даної заборгованості. Враховуючи відсутність даної документації, звернення до суду є недоцільним, оскільки належні та допустимі докази, якими можливо обґрунтувати позовні вимоги у ВАТ «Золотоношамясо» - відсутні.

Також комісію повідомлено, що всі вищезгадані документи (претензії, листи) передані арбітражному керуючому ОСОБА_3 відповідно до акту приймання-передачі документації, печаток та штампів банкрута ВАТ «Золотоношамясо» від 14.01.2019, а тому надати їх копії немає можливості. Окрім цього, враховуючи те, що арбітражний керуючий ОСОБА_2 не виконує повноваження ліквідатора ВАТ «Золотоношамясо» з 22.11.2018, доступ до рахунків банкрута у нього відсутній, а тому надати виписку з рахунку банкрута в підтвердження повернення дебіторської заборгованості немає можливості.

Відкритим акціонерним товариством «Золотоношам`ясо» у межах справи про банкрутство подано позовну заяву від 25.03.2020 з вимогою стягнути із ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Золотоношам`ясо» кошти в сумі 200 000,00 грн., які є частиною заподіяної неправомірними діями та бездіяльністю майнової шкоди у вигляді не заявленої та не стягнутої дебіторської заборгованості банкрута, яка виникла на протязі 2010-2013 років. Під час розгляду вищезгаданої заяви, предметом дослідження були, зокрема, всі вжиті арбітражним керуючим ОСОБА_1 заходи щодо повернення дебіторської заборгованості.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року у справі №01/10/5026/779/2011 (925/372/20) у задоволенні вимог відкритого акціонерного товариства «Золотоношам`ясо» у позовній заяві від 25.03.2020 відмовлено повністю.

Щодо виконання вимог ухвали господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011, позивач вказав, що ним 24.01.2020 на адресу ТОВ «Артбудкомфорт» направлено вимогу про передачу арбітражному керуючому ОСОБА_1 документації ВАТ «Золотоношам`ясо», яка передана ТОВ «Артбудкомфорт» на відповідальне зберігання згідно акту приймання-передачі до договору №1 відповідального зберігання від 15.01.2013.

Аналогічні вимоги також направлено 27 лютого 2020 року, 12 червня 2020 року та 16 липня 2020 року.

У зв`язку із ігноруванням ТОВ «Артбудкомфорт» вимог арбітражного керуючого ОСОБА_2 ним у межах справи про банкрутство подано заяву від 28.10.2020 з вимогами:

- витребувати у ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, свідоцтво від 05.04.2013 №416) оригінал договору відповідального зберігання від 15.01.2013 №1 та акту приймання-передачі до вказаного договору;

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Артбудкомфорт» виконати вимоги арбітражного керуючого ОСОБА_2 , сформульовані ним у письмових вимогах від 24.01.2020, від 27.02.2020, від 12.06.2020 та від 16.07.2020, а саме передати арбітражному керуючому ОСОБА_1 документацію відкритого акціонерного товариства «Золотоношам`ясо», яка передана товариству з обмеженою відповідальністю «Артбудкомфорт» на відповідальне зберігання згідно з актом приймання-передачі до Договору відповідального зберігання від 15.01.2013 №1;

- видати наказ з дотриманням вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» для примусового виконанні ухвали.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.11.2020 у справі №01/10/5026/779/2011 за наслідком розгляду заяви по суті, заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 28.10.2020 залишено без розгляду.

В ухвалі суд вказав, що стороною, яка має право вимоги до ТОВ «Артбудкомфорт» за договором відповідального зберігання є ВАТ «Золотоношам`ясо», яке відповідно до своїх повноважень має право представляти лише його ліквідатор банкрута, арбітражний керуючий ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1

З огляду на усунення ухвалою суду від 30.10.2018 арбітражного керуючого ОСОБА_1, від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, ОСОБА_2 не має права на пред`явлення вимоги про витребування документів від ТОВ «Артбудкомфорт» на підставі договору зберігання, оскільки не є його стороною.

На підстав наведеного позивач вважає, що позбавлений можливості виконати ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011, з причин, що не залежать від його волі та продовжує вживати усі можливі заходи для її належного виконання, а тому висновок комісії про грубе порушення ст. 18 ГПК України є помилковим.

Позивач стверджує, що Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих прийнято рішення відхилити подання від 05.02.2021 №1451 про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за недостатністю підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що повідомлено позивача листом від 03.03.2021 №150/21.1/-21.

Як зазначив позивач, орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.

Оскільки розпорядження та/або припис контролюючим органом виносяться за наявності відповідних підстав, а саме виявлення порушень у діяльності арбітражного керуючого, враховуючи, що Дисциплінарною комісією на засіданні встановлено відсутність обставин, які б свідчили про грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута) та, як наслідок, підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, позивач вважає, що оскаржуваний припис підлягає скасуванню як протиправний.

Відповідач подав відзив проти адміністративного позову, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю зважаючи на ту обставину, що Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих не тільки приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання, але наділена також повноваженнями прийняти рішення про скасування висновків акта планової або позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого у разі, якщо Комісією встановлено невідповідність таких висновків вимогам законодавства.

В даному випадку Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих рішення про скасування висновків акта позапланової перевірки не приймалося, тому припис про недопущення повторних порушень від 05.03.2021 №1 винесено відповідачем в межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури.

За твердженням відповідача, позивач не обґрунтував як оскаржуваний ним припис порушує його права, свободи чи інтереси. Припис винесений саме щодо недопущення аналогічних порушень арбітражним керуючим у подальшій діяльності, тобто для запобігання вищевказаних порушень у майбутньому, тобто має превентивний характер.

Щодо суті встановлених порушень відповідач зазначив, що 09.01.2013 ліквідатором ВАТ «Золотоношам`ясо» ОСОБА_1 видано наказ про проведення інвентаризації №1, яким передбачено проведення повної інвентаризації майна підприємства з перевіркою його фактичної наявності станом на 15 січня 2013 року.

За результатами інвентаризації, ліквідатором ВАТ «Золотоношам`ясо» ОСОБА_1 встановлено наявність дебіторської заборгованості на загальну суму 125 693 906,39 грн.

Згідно пояснень арбітражного керуючого ОСОБА_1 ним направлені претензії дебіторам з вимогами погасити дебіторську заборгованість на загальну суму 3056024,63 грн.

ТОВ «Агропроект-Княжа», ПрАТ «Ринковий», ТОВ «Стиролоптфармторг», згідно пояснень арбітражного керуючого ОСОБА_2 , погасили заборгованість на загальну суму 3703,81 грн.

Таким чином, Комісією встановлено, що ліквідатором не надіслано всім дебіторам банкрута вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, внаслідок чого значна частина дебіторської заборгованості, а це більше 120 млн. грн., залишилася неопрацьованою ліквідатором. Залишено повз увагою відсутність відповіді на претензії, не вжито жодних додаткових заходів щодо стягнення заборгованості.

При цьому Комісією зазначено, що стягнення дебіторської заборгованості змогло б забезпечити погашення значної частини кредиторських вимог, які обліковував банкрут.

Неповернення дебіторської заборгованості банкруту підтверджується даними із фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва - балансу на 31.12.2015, відповідно до якого дебіторська заборгованість за товари роботи послуги становить 112 750,0 тис.грн.

Відповідач у відзиві вказав, що арбітражний керуючий ОСОБА_2 передав ТОВ «Артбудкомфорт» в особі Долініна В.В., який прийняв ті ж самі документи, які ліквідатор банкрута, арбітражний керуючий ОСОБА_2 за актом приймання-передачі документації ВАТ «Золотоношам`ясо» від 15.01.2013 прийняв від колишнього керівника відкритого акціонерного товариства «Золотоношам`ясо» ОСОБА_4 .

Таким чином, арбітражний керуючий ОСОБА_2 не неприйняв до свого відання фінансово-господарські документи банкрута. При цьому, з переліку документів, прийнятих арбітражним керуючим ОСОБА_1 від колишнього керівника ВАТ «Золотоношам`ясо», та переданих в подальшому ТОВ «Артбудкомфорт», вбачається наявність документів щодо реалізації продукції, рахунків, товарно-транспортних накладних тощо.

Крім того, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.02.2019, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 у справі №01/10/5026/779/2011, визнано дії арбітражного керуючого ОСОБА_2 щодо неприйняття до свого відання документів, які вказані в актах приймання передачі від 15.01.2013, незаконними.

З урахуванням наведеного, ліквідатором проведено роботу формально і не здійснено дієвих заходів щодо виявлення та повернення дебіторської заборгованості. В даному випадку ліквідатор обмежився лише формальним направлянням запитів.

Відповідач зазначив, що формуючи висновок, про порушенням позивачем частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, Комісія виходила з того, що ухвала господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011 набрала законної сили та не скасована за результатами її перегляду, а арбітражним керуючим ОСОБА_1 не передано ліквідатору ВАТ «Золотоноша м`ясо» арбітражному керуючому ОСОБА_3 бухгалтерську та іншу документацію банкрута за зазначеним в ухвалі переліком конкретних документів, як наслідок, позивач допустив невиконання вимог пункту 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011.

Наведене на думку відповідача вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягав на задоволенні позову.

У запереченні на відповідь відповідач звернув увагу на безпідставність викладених у відповіді на відзив доводів та просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) на підставі скарги представника за довіреністю АТ «СБЕРБАНК» Кошлія Р.В. від 13.10.2020 б/н, яка надійшла до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України, щодо діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним відповідних повноважень у справі №01/10/5026/779/2011 про банкрутство ВАТ «Золотоношам`ясо», за дорученням Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 02.11.2020 №507/30684-33-20/21.1, проведено позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання ним відповідних повноважень у справі №01/10/5026/779/2011 про банкрутство ВАТ «Золотоношам`ясо».

На підставі доручення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.12.2020 №14, відповідно до пункту 23 розділу II Порядку контролю, оформлено посвідчення на проведення перевірки від 21.12.2020 №10 та письмовий запит у формі повідомлення про проведення перевірки від 21.12.2020 №10.

За результатами проведення у період з 11.01.2021 до 15.01.2021 позапланової перевірки, комісією контролю складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.01.2021 №1.

Згідно довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.01.2021 №1 встановлено порушення позивачем:

- частини 11 статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013 - не надавав не рідше одного разу на місяць комітету кредиторів звіту про свою діяльність, інформації про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника;

- абзацу 8 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013 - не пред`явив до всіх третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкрута;

- частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України - арбітражним керуючим ОСОБА_1 не виконано вимоги пункту 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011.

22.01.2021 арбітражним керуючим ОСОБА_1 надані заперечення на довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15.01.2021 №1.

26.01.2021 Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №1, в якому зафіксовано, що за результатами перевірки виявлено порушення:

- абзацу 8 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013 - не пред`явив до всіх третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкрута;

- частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України - арбітражним керуючим ОСОБА_1 не виконано вимоги пункту 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011.

Також, в акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 26.01.2021 №1 зазначено, що за результатами перевірки виявлено порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності: грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до порушення прав та законних інтересів боржника та/або кредиторів боржника, а саме: абзацу 8 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013, частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України.

28.01.2021 Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надіслано до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

03.03.2021 Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) отримано лист Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 03.03.2021 №150/721.1/21, яким повідомлено, що 25.02.2021 Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих, якою розглядалося подання Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 05.02.2021 №1451 про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, внесене на підставі листа-пропозиції Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) від 28.01.201 №8.1-4/110-21, прийнято рішення відхилити подання від 05.02.2021 №1451 про притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за недостатністю підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), винесено припис №1 від 05.03.2021 про недопущення повторних порушень, а саме:

- абзацу 8 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013 - щодо не пред`явлення до всіх третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкрута;

- частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України - щодо невиконання вимоги пункту 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011.

Не погоджуючись із наведеним приписом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

До 20.10.2019 порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів регулювався Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 №2343-XII із змінами, внесеними до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011, тобто до 19.01.2013 (далі - Закон №2343-XII), а також Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013, далі - Закон №4212-VI - стосовно реалізації майна).

З 21.10.2019 Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII від 18.10.2018 встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до статті 10 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Частиною 1 статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства або саморегулівною організацією арбітражних керуючих.

Державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових і позапланових перевірок у встановленому ним порядку.

Позапланові виїзні та невиїзні перевірки проводяться за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, якщо з таких звернень випливає необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк арбітражний керуючий надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів (частина третя статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною 4 статті 20 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у перевірках беруть участь представники державного органу з питань банкрутства та його територіальних органів з можливістю залучення найбільш досвідчених і висококваліфікованих арбітражних керуючих у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №228 від 02.07.2014 року, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та ін.

Пунктом 1 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1707/5 від 23.06.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 року за №759/19497 (далі - Положення), визначено, що міжрегіональні управління Міністерства юстиції України підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

Згідно з пунктом 4.19 Положення міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих.

Порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих затверджений наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 № 3928/5 (далі - Порядок № 3928/5) поширюється на арбітражних керуючих, осіб, які проводять перевірку діяльності арбітражного керуючого, та осіб, які можуть бути залучені до проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого у випадках, передбачених цим Порядком.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Порядку № 3928/5, порядок поширюється на арбітражних керуючих, осіб, які проводять перевірку діяльності арбітражного керуючого, та осіб, які можуть бути залучені до проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого у випадках, передбачених цим Порядком.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих відповідно до цього Порядку здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та міжрегіональні управління Мін`юсту (далі - територіальні органи Мін`юсту) за згодою Мін`юсту. Мін`юст та його територіальні органи є органами контролю.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку № 3928/5 підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність здійснення контролю.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що підставою для проведення позапланової перевірки дій арбітражного керуючого є звернення фізичних чи юридичних осіб, в яких викладено обставини невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, тому суд відхиляє доводи позивача щодо повторного проведення перевірки з питань, які вже перевірялись, оскільки саме викладені у зверненні фізичної чи юридичної особи посилання підлягають позаплановій перевірці.

За пунктом 14 Розділу II Порядку № 3928/5, орган контролю проводить перевірку за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки (планової/позапланової) не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. Під час обчислення зазначених строків має враховуватись час на пересилання поштової кореспонденції, установлений законодавством, у разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідно до пункту 1 Розділу V Порядку № 3928/5, в останній день перевірки орган контролю складає та підписує довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 7) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, діяльність якого перевіряється, або його представнику, інший зберігається в органі контролю.

Згідно пункту 1 Розділу VI Порядку № 3928/5, арбітражний керуючий має право протягом п`яти робочих днів після складання Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Орган контролю зобов`язаний протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення (пункт 2 Розділу VI Порядку № 3928/5).

Відповідно до пункту 3 Розділу VI Порядку № 3928/5, комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 8) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки.

Пунктом 9 Розділу VI Порядку № 3928/5 визначено, що у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі Акта перевірки виносить припис про недопущення повторних порушень - щодо порушень, які не можуть бути усунені арбітражним керуючим, та/або розпорядження про усунення виявлених порушень - щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим.

Згідно пункту 13 Розділу VI Порядку контролю, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, орган контролю обов`язково зазначає про це в Акті перевірки. У такому разі Припис та/або Розпорядження не виносяться до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Припис та/або Розпорядження (за потреби) орган контролю виносить не пізніше ніж на третій робочий день з дня отримання повідомлення про прийняте Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

У випадку, передбаченому абзацом першим цього пункту, орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання Акта перевірки надсилає до структурного підрозділу Мін`юсту пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

До пропозиції орган контролю додає завірені належним чином копію Акта перевірки та копії усіх документів, що є невід`ємною частиною Акта перевірки.

З наведеного слідує висновок, що за результатами проведення перевірки арбітражного керуючого в першу чергу вирішується питання щодо наявності в його діях дисциплінарного проступку і у випадку наявності ознак проступку комісія передає матеріали перевірки разом з поданням про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності на розгляд до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих.

Відповідно, до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатами розгляду подання, припис та розпорядження не приймаються.

В тому випадку якщо орган контролю дійде висновку про відсутність підстав для направлення подання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого, він наділений повноваженнями винести припис або розпорядження щодо усунення виявлених в ході проведення перевірки порушень. Аналогічним чином має право вчинити орган контролю у разі якщо Дисциплінарна комісія не прийняла рішення про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими твердження позивача, що листом від 03.03.2021 №150/21.1/-21 Дисциплінарна комісія повідомила про відмову в притягненні арбітражного керуючого ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, оскільки це не позбавляє орган контролю вжити заходів реагування шляхом прийняття припису та/або розпорядження.

Щодо правомірності винесення припису про недопущення повторних порушень, суд виходить з такого.

Позивач стверджує, що він не має змоги виконати вимоги ухвали господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011 про банкрутство ВАТ «Золотоношам`ясо», оскільки первинні документи передані на відповідальне зберігання до ТОВ «Артбудкомфорт», яке не реагує на вимоги арбітражного керуючого ОСОБА_1

Крім цього, ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.11.2020 у справі №01/10/5026/779/2011 за наслідками розгляду заяви арбітражного керуючого ОСОБА_2 про примусове витребування документів у ТОВ «Артбудкомфорт», заяву арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 28.10.2020 залишено без розгляду.

Вирішуючи питання про правомірність наведених посилань позивача, суд зазначає, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.10.2018 у справі №01/10/5026/779/2011 на підставі скарг та клопотань АТ СБЕРБАНК» арбітражного керуючого ОСОБА_2 усунуто від виконання обов`язків ліквідатора банкрута ВАТ «Золотоношам`ясо». Вказана ухвала набрала законної сили 30.10.2018, доказів її скасування в апеляційному чи касаційному порядку позивач не надав.

Згідно ухвали суду, фактичною підставою для усунення ОСОБА_2 від виконання обов`язків ліквідатора ВАТ «Золотоношам`ясо» слугували допущені порушення, які суд оцінив як неналежне виконання ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим ОСОБА_1 своїх обов`язків.

Зокрема в ухвалі суду від 30.10.2018 зазначено, що фактично претензійну роботу ОСОБА_1 виконано до січня 2014 року і з цього часу будь-яких дій на її стягнення шляхом пред`явлення позовів чи на списання у зв`язку з безнадійністю, чи на витребування у керівника і головного бухгалтера документів, які є підставою виникнення вказаної дебіторської заборгованості, у порушення абз. 8 і 13 ст. 25 Закону №2343-XII, не здійснено. Стверджуючи, про відсутність документів та недоцільність стягнення дебіторської заборгованості з 23.06.2015, ліквідатор банкрута не вчинив будь-яких дій для з`ясування часу її виникнення, для з`ясування причин відсутності документів, для пошуку і витребування цих документів, притягнення винних за їх втрату осіб до відповідальності.

В ухвалі від 30.10.2018 суд також зазначив, що ліквідатором банкрута безпідставно та умисно не вжито усіх необхідних заходів до стягнення дебіторської заборгованості на суму 125 693 906,39 грн. (згідно з актом інвентаризації) чи 125 700 264,39 грн. (згідно з оголошенням про продаж ЦМК), яка також підтверджується балансами боржника станом до порушення провадження у справі про банкрутство. Тобто ліквідатором банкрута навіть не установлено її точної суми.

Окрім наведеного, суд вважає за необхідне звернути увагу, що до господарського суду Черкаської області подана заява ліквідатора банкрута - ВАТ «Золотоношам`ясо» арбітражного керуючого ОСОБА_3 про зобов`язання арбітражного керуючого ОСОБА_2 передати ліквідатору банкрута бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19.02.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 у справі №01/10/5026/779/2011 відмовлено в задоволенні вказаної заяви арбітражного керуючого ОСОБА_3 .

За результатами розгляду даної заяви Верховний Суд у складі колегії Касаційного господарського суду своєю постановою від 28.08.2019 скасував ухвалу господарського суду Черкаської області від 19.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 у справі №01/10/5026/779/2011 в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора банкрута ВАТ «Золотоношам`ясо» арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 21.12.2018 №02-01/14281/779-2011, а саму справу №01/10/5026/779/2011 у скасованій частині передав на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

При цьому Верховний Суд у постанові від 28.08.2019 зазначив, що системний аналіз положень ч. 5 ст. 3-1, ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 34 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» редакція, яка була чинною до 19.01.2013 дає підстави дійти до наступних висновків:

- з моменту призначення арбітражного керуючого ліквідатором у справі про банкрутство на нього покладається обов`язок упорядкування та зберігання всіх, в тому числі фінансово- господарських, документів банкрута протягом ліквідаційної процедури;

- не передача попереднім ліквідатором у повному обсязі фінансово-господарських, документів банкрута не дозволяє наступному ліквідатору банкрута належним чином здійснювати свої повноваження, які визначені в ст. ст. 3-1, 25, 34 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» редакція, яка була чинною до 19.01.2013;

- відсутність у попереднього ліквідатора у повному обсязі фінансово-господарських, документів банкрута, які він з моменту свого призначення був зобов`язаний належно оформити, упорядкувати та зберігати не звільняє його від обов`язку передати наступному ліквідатору таке майно банкрута.

При новому розгляді справи ухвалою від 13.12.2019 господарський суд Черкаської області задовольнив повністю заяву арбітражного керуючого ОСОБА_3 та пунктом 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011 зобов`язано арбітражного керуючого ОСОБА_2 передати ліквідатору відкритого акціонерного товариства «Золотоношам`ясо» арбітражному керуючому ОСОБА_3 бухгалтерську та іншу документацію банкрута за зазначеним в ухвалі переліком конкретних документів.

Крім того, ухвалою від 13.12.2019 господарський суд Черкаської області визнав неналежною бездіяльність арбітражного керуючого ОСОБА_2 щодо не передачі ним ліквідатору відкритого акціонерного товариства «Золотоношам`ясо» арбітражному керуючому ОСОБА_3 бухгалтерської та іншої документацію банкрута - відкритого акціонерного товариства «Золотоношам`ясо».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 ухвала Господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 у справі №01/10/5026/779/2011 залишена без змін.

Ухвалою від 18.05.2020 Верховний Суд у складі колегії Касаційного господарського суду відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.12.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 у справі №01/10/5026/779/2011.

Отже, вищенаведеними судовими рішеннями встановлено неналежне виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків щодо не передачі ним ліквідатору відкритого акціонерного товариства «Золотоношам`ясо» арбітражному керуючому ОСОБА_3 бухгалтерської та іншої документацію банкрута - відкритого акціонерного товариства «Золотоношам`ясо».

Твердження позивача, що ним направлялись запити до ТОВ «Артбудкомфорт» з вимогами про надання документів, суд відхиляє, оскільки ці запити направлені після прийняття постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020, а не за власною ініціативою.

Позивач вказав, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.11.2020 у справі №01/10/5026/779/2011 за наслідками розгляду його заяви щодо спонукання ТОВ «Артбудкомфорт», передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, залишено без розгляду, оскільки він не є стороною договору відповідального зберігання, який укладено між ВАТ «Золотоношам`ясо» та ТОВ «Артбудкомфорт».

Суд критично оцінює наведені доводи позивача, оскільки невжиття заходів щодо збереження та передачі документів ВАТ «Золотоношам`ясо» є наслідком неналежного виконання саме арбітражним керуючим ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, тому дана обставина не може бути покладена в основу звільнення ОСОБА_2 від правових наслідків таких дій чи бездіяльності.

Твердження позивача, що він не має можливості витребувати та передати ОСОБА_3 бухгалтерську та іншу документацію банкрута, суд вважає непереконливими з тих міркувань, що це не спростовує, а додатково підтверджує вчинення позивачем порушення, яке не може бути усунуто, тому відповідно до вищенаведених вимог Порядку № 3928/5 відповідач правомірно прийняв припис щодо недопущення подібних порушень у майбутньому.

Наведені обставини та докази в їх сукупності також спростовують твердження позивача про те, що він не мав змоги звернутись до суду для погашення дебіторської заборгованості перед ВАТ «Золотоношам`ясо» з підстав відсутності бухгалтерської та іншої документації банкрута.

Як встановлено ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.10.2018 у справі №01/10/5026/779/2011 претензійна робота з дебіторами ліквідатором банкрута розпочата лише в липні 2013 року, в той час, як документи від колишніх керівників боржника ним отримані 15.01.2013. Так, ліквідатор банкрута вказує, що загальний розмір дебіторської заборгованості становить 3 056 024,63 грн., однак відповідно до довідки №1 до акту інвентаризації заборгованість різних підприємств перед ВАТ «Золотоношам`ясо» складає 125 888 119 грн.

09.01.2013 ліквідатором ВАТ «Золотоношам`ясо» ОСОБА_1 видано наказ про проведення інвентаризації №1, яким передбачено проведення повної інвентаризації майна підприємства з перевіркою їх фактичної наявності станом на 15 січня 2013 року.

Згідно акту №1 інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами від 15.01.2013, встановлено:

1) за дебіторською заборгованістю:

дебіторська заборгованість за товари роботи послуги - 124 592 263,22 грн.,

дебіторська заборгованість за товари роботи послуги (кража) 12 160,23 грн.,

дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом - 103 435,61 грн.,

дебіторська заборгованість за розрахунками зі страхування - 108,13 грн.,

інші поточні зобов`язання - 992 297,20 грн.,

всього - 125 693 906,39 грн;

2) за кредиторською заборгованістю:

всього - 139 756 826,81 грн;

У довідці до акту інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами зазначено найменування дебіторів, за що значиться заборгованість та з якого часу.

Отже, під час проведення перевірки комісією встановлено, що ліквідатором ВАТ «Золотоношам`ясо» ОСОБА_1 виявлено наявність дебіторської заборгованості на загальну суму 125 693 906,39 грн.

Згідно пояснень арбітражного керуючого ОСОБА_2 ним направлені претензії дебіторам з вимогами погасити дебіторську заборгованість на загальну суму 3 056 024,63 грн.

ТОВ «Агропроект-Княжа», ПрАТ «Ринковий», ТОВ «Стиролоптфармторг», згідно пояснень арбітражного керуючого ОСОБА_2 погасили заборгованість на загальну суму 3703,81 грн.

На підставі наведених обставин, Комісією встановлено, що ліквідатором ОСОБА_1 не надіслано всім дебіторам банкрута вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, внаслідок чого значна частина дебіторської заборгованості в сумі більше 120 млн.грн., залишилася неопрацьованою ліквідатором. Залишено повз увагою відсутність відповіді на претензії, не вжито жодних додаткових заходів щодо стягнення заборгованості.

Комісія звернула увагу, що стягнення дебіторської заборгованості змогло б забезпечити погашення значної частини кредиторських вимог, які обліковував банкрут.

Неповернення дебіторської заборгованості банкрута ВАТ «Золотоношам`ясо» підтверджується даними із фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва - балансу на 31.12.2015, відповідно до якого дебіторська заборгованість за товари роботи послуги становить 112 750,0 тис.грн.

Всупереч вимогам ст.3-1, 22, 25, 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий ОСОБА_2 не надав доказів звернення до суду із заявою про зобов`язання колишніх керівників передати документацію, звернення до органів Державної виконавчої служби про примусове зобов`язання засновників та колишніх керівників передати документацію, звернення до правоохоронних органів із заявами щодо протиправної діяльності колишнього керівництва, щодо не передачі первинної документації.

На переконання суду, інститут арбітражних керуючих створений з метою вжиття дієвих заходів, спрямованих на погашення заборгованості перед кредиторами банкрута, тому саме арбітражний керуючий, який призначений ліквідатором, повинен вжити усіх можливих заходів та в найкоротші строки для погашення такої заборгованості у встановленому законом порядку.

Виходячи із предмету даного спору та встановлених в ході судового розгляду спору обставин неможливості усунення виявлених в ході проведення перевірки порушень, суд дійшов висновку, що позивачем не вживались усі передбачені законом, необхідні та залежні від нього заходи з метою належного виконання повноважень, а тому відповідач правомірно відреагував на такі дії та бездіяльність приписом шляхом недопущення подібних порушень у майбутньому.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки в задоволенні позову відмовлено, понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО