Справа № 398/3842/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 398/3842/17

провадження № К/9901/41979/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Уханенка С. А., Шевцової Н. В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Олександрії Цапюка Степана Кириловича про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення,

в с т а н о в и в :

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) до міського голови м. Олександрії Цапюка Степана Кириловича, у якому позивач просив визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови від 13 жовтня 2017 року № р-333-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року, адміністративний позов задоволено, визнано незаконним та скасовано розпорядження першого заступника міського голови від 13 жовтня 2017 року № р-333-к «Про звільнення ОСОБА_1 »

Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2018 року.

Вказана заява ґрунтувалась на тому, що в мотивувальній частині рішення суд першої інстанції зазначив, що фактичного виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року по справі №398/3000/16 про поновлення ОСОБА_1 на посаді не відбулося, тому позивач уважає, що рішення суду про скасування розпорядження про звільнення автоматично тягне за собою його поновлення на роботі та обов`язок відповідача виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу. Олександрійською міською радою листом №А-1330 від 13 травня 2021 року позивача повідомлено про те, що рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року по справі № 398/3000/16 є виконаним з 11 жовтня 2017 року у зв`язку з поновленням останнього на роботі відповідно до розпорядження Олександрійського міського голови від 11 жовтня 2017 року № 331-к.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2018 року відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, заявник подав касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Верховний Суд, проаналізувавши характер спірних правовідносин, зміст оскаржуваних судових рішень і доводи касаційної скарги, дійшов таких висновків.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, виходив із того, що cудове рішення може бути скасоване у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається; заразом, позивач фактично заявляє вимогу не про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а про збільшення позовних вимог, а саме: про поновлення заявника на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, наголосив, що звертаючись із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 просить розглянути та вирішити позовні вимоги, які при подачі позовної заяви ним не заявлялися, судом першої інстанції не розглядались та не вирішувались.

Саме необізнаність позивача про те, що самого лише скасування незаконного рішення про звільнення недостатньо для забезпечення правового захисту від незаконного звільнення, є заявленою в якості нововиявленої обставиною. ОСОБА_1 , посилаючись на лист Олександрівської міської ради від 08 липня 2021 року № А-1691, у якому відповідач зазначає про відсутність підстав допускати позивача до виконання службових обов`язків через відсутність вимоги в судовому рішенні щодо поновлення останнього, стверджує, що ці обставини є істотними для справи та є такими, що не були та не могли бути відомими йому на час розгляду справи, що, на його думку, є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до положень статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина шоста цієї ж статті).

Отже, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2018 року, суди попередніх інстанцій правильно виснували, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України, оскільки позивачем фактично ставиться вимога про збільшення позовних вимог, а саме: про поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, дійшовши висновку про те, що наведені позивачем обставини не є нововиявленими, вірно застосував положення статті 361, пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За наведеного правового врегулювання й обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 398/3842/17 за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Олександрії Цапюка Степана Кириловича про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді С. А. Уханенко

Н. В. Шевцова