Справа № 520/9035/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

30 листопада 2021 року Справа № 520/9035/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Д.С.,

представника позивача - Тітова І.Б.,

представника відповідачів - Павленка О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗІВЄЛЄОС" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗІВЄЛЄОС" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/ПК в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2020 року № 2270324/43435112 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 26.11.2020 року, видану та подану для реєстрації ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗІВЄЛЄОС", .

В обґрунтування позову зазначено, що спірними у даній справі рішеннями було відмовлено у реєстрації податкової накладної. На думку позивача, контролюючим органом не було надано належної мотивації підстав та причин віднесення податкової накладної до ризикових. Так, позивачем зазначено, що спірне рішення є незаконним та таким, що порушує його права, оскільки позивачем було надано усі документи з приводу господарської операції, що стали підставою для складення та реєстрації податкової накладної. В той же час, у спірному рішенні вказано на ненадання позивачем копій документів: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Ухвалою суду від 09.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідачів через канцелярію суду подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду, в якій останній просить розглянути заяву про часткове залишення позовної заяви без розгляду та в порядку ст. 241 КАС України винести письмову ухвалу; позовну заяву ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗІВЄЛЄОС" залишити без розгляду.

В обґрунтування заяви вказано, що предметом оскарження є визнання протиправним та скасування двох рішень Комісії регіонального рівня, якими було відмовлено у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні. Водночас, рішенням за результатами розгляду скарг на рішення комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 14.01.2021 №1390/43435112/2 14.01.2021 скаргу підприємства залишено без задоволення (квитанції про результати розгляду скарг від 14.01.2021 року). Водночас, представником відповідача вказано, що датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку в текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату і час доставки документа платнику податків. Відтак, позивач 14.01.2021 року дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що свідчить про пропущення останнім строку на звернення до суду за захистом порушеного права.

Також, суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що разом із позовними вимогами позивачем було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду. Водночас, у позовній заяві позивачем вказано, що поважність причин пропуску строку для подання позовної заяви обґрунтована тим, що після отримання рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги, позивачем почали вживатись дії по пошуку представника, який повинен представляти інтереси позивача під час судового розгляду, оскільки позивач не має в своєму штаті працівників, які володіють необхідним обсягом знань та навичок для правового аналізу ситуації та прийнятих відповідачем оскаржуваних рішень, а також знаннями необхідними для складання позовної заяви для звернення до суду і представництва інтересів позивача під час судового розгляду справи. При цьому, укладення з представником договору про надання правової допомоги в строки для звернення до суду було унеможливлено хворобою директора ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "3ІВЄЛЄОС", який також являється єдиним учасником товариства. Отже, представником позивача вказано, що поважність причин пропуску позивачем строку для звернення до суду обґрунтована відсутністю представника, та лікуванням директора товариства, що унеможливило укладення угоди з представником позивача у встановлені законом строки для звернення до суду з позовною заявою.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідачів в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Позивачем при зверненні до суду оскаржується рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/ПК в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2020 року № 2270324/43435112.

Під час розгляду справи судом встановлено, що отримане від відповідача рішення позивачем було оскаржено в адміністративному порядку, шляхом направлення скарги до Державної податкової служби України.

Представником позивача у позовній заяві вказано, що разом із скаргою було повторно подано первинні документи, що підтверджують обставини здійснення господарської операції.

Однак, незважаючи на наявність первинних документів, якими підтверджено господарську операцію, за результатом розгляду зазначеної скарги Державною податковою службою України було прийнято рішення, якими залишено без задоволення скаргу платника податку, а рішення Комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних залишено без змін, а саме №1390/43435112/2 від 14.01.2021 року.

Водночас, під час розгляду справи судом встановлено, що у директора позивача 12.04.2021 року було виявлено РНК коронавірусу SARS-CoV-21, а з 09.04.2021 року перебувала на лікуванні у кабінеті денного перебування хворого протягом 14 діб, що підтверджується наданими до суду доказами.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та клопотанням сторін, суд зазначає наступне.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені у нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обрахунку його початку, але й природу спірних правовідносин, з приводу захисту прав, свобод та інтересів у яких особа звертається до суду.

Суд зазначає, що зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної викладено у статті 201 Податкового кодексу України, приписами якої передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до приписів п.201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Положеннями пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

При цьому, правила формування податкового кредиту передбачені приписами ст.198 Податкового кодексу України, відповідно до приписів п.198.6 якої, в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відтак, право на формування податкового кредиту прямо залежить від факту реєстрації податкової накладної, а отже, і на визначення податкових зобов`язань, що підлягають сплаті у звітному періоді.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, датою виникнення податкових зобов`язань є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податків зобов`язаний скласти податкову накладну і зареєструвати її в ЄРПН. В подальшому податкові зобов`язання відображаються у податковій декларації за звітний період і підлягають сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податкового кодексу України для подання податкової декларації.

Отже, у процедурі реєстрації податкових накладних суттєве значення мають наслідки відмови у її реєстрації або реєстрації із порушенням граничних строків. При цьому, у випадку відмови у реєстрації податкової накладної негативні наслідки більшою мірою несе покупець (отримувач) товарів, який, внаслідок відсутності податкової накладної в ЄРПН, позбавлений права на формування податкового кредиту у звітному періоді.

Суд зазначає, що відповідно до відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у справі №1.380.2019.006119 різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю у підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їхнє оскарження.

При цьому, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

В той же час, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Водночас, суд наголошує, що приписами ч.4 ст. 122 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено під час судового розгляду справи позивач у даному випадку шляхом звернення до суду з даним позовом оскаржує рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/ПК в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2020 року № 2270324/43435112 податкової накладної № 4 від 26.11.2020 року, виданої та поданої для реєстрації ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗІВЄЛЄОС".

При цьому, із даним позовом до суду позивач звернувся 25.05.2021 року.

В рамках розгляду даної справи судом встановлено обставини здійснення підприємством позивача дій стосовно проведення процедури адміністративного оскарження зазначеного рішення, за результатами чого було прийнято рішення, датоване 14.01.2021 року.

Водночас, під час розгляду справи судом встановлено, що директор позивача з 09.04.2021 року перебувала на лікарняному, зокрема, із підтвердженим діагнозом виявлення РНК коронавірусу SARS-CoV-21.

Відтак, вказані обставини свідчать на користь того, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулось поза межах визначеного приписами ст.122 КАС України тримісячного строку, проте причини пропущення строку на звернення до суду з даним позовом є поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлено 07 грудня 2021 року.

Суддя Мельников Р.В.