Справа № 380/12478/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/12478/21 пров. № А/857/20353/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді-Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Шинкар Т. І.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року (ухвалене у м. Львів, за правилами спрощеного позовного провадження, судом під головуванням судді Сидор Н.Т. дата складання повного тексту рішення не зазначена) у справі №380/12478/21 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними дій, скасування постанови, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якій просить суд: визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) протиправними та скасувати постанову від 08.07.2021 ВП № 66012341.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що рішення суду у справі № 380/4464/20 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 19.10.2020, тобто ще до відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено відповідача листом від 05.11.2020. Таким чином, позивач вважає, що виконавче провадження № 66012341 підлягало закінченню на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, а постанова про стягнення виконавчого збору від 26.10.2020 ВП № 66012341 скасуванню на підставі ч. 9 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи були повідомлені про розгляд апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на електронні пошти зазначених учасників справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд виходив з того, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, тобто якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII).

Твердження позивача, що рішення суду у справі № 380/4464/20 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 19.10.2020, тобто ще до відкриття виконавчого провадження, не відповідає дійсності, оскільки згідно з листом від 05.01.2021 за вих. № 1300-5903-8/615 доплату по рішенню суду у справі № 380/4464/20 в сумі 55972,00 грн здійснено Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області у листопаді 2020 року, натомість постанова про відкриття провадження № 63390084 прийнята державним виконавцем 26.10.2020.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження № 63390084 з виконання виконавчого листа № 380/4464/20, виданого 08.10.2020 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Державним виконавцем 26.10.2020, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

Керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України Про виконавче провадження, 26.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Листом від 05.11.2020 за вих. № 1300-5904-8/89920 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про те, що рішенням № 57 від 19.10.2020 проведено нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 05.01.2021 за вих. № 1300-5903-8/615 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про те, що доплату по рішенню суду в сумі 55972,00 грн здійснено у листопаді 2020 року.

Відтак, 25.06.2021 державним виконавцем, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

За виділеною в окреме виконавче провадження постановою про стягнення виконавчого збору від 26.10.2020 державним виконавцем 08.07.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66012341, яку скеровано боржнику до виконання.

Вважаючи постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2021 ВП № 66012341 протиправною, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило таку до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону № 1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно із ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом. Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2021 ВП № 63390084 вбачається, що державний виконавець закінчив виконавче провадження керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону №1404-VIII.

Згідно з ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, виконавчий збір не стягується лише якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши доводи скаржника та зібрані у справі докази, колегією суддів встановлено, що постанова про відкриття провадження № 63390084 прийнята державним виконавцем 26.10.2020, а рішення суду в справі № 380/4464/20 виконано в повному обсязі у листопаді 2020 року Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області після винесення вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2020.

Вказані фактичні обставини підтверджуються:

- виконавчим листом №380/4464/20 від 08.10.2020 року, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зобов`язано було вчинити дії по нарахуванню та і виплаті ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отож, з вказаного виконавчого листа слідує, що дане рішення має немайновий характер;

- постановою про відкриття провадження № 63390084 прийнятою державним виконавцем 26.10.2020 року;

- листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-5904-8/89920 від 05.11.2020 року у якому було повідомлено про нарахування 19.10.2020 року ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії;

- листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-5903-8/615 від 05.01.2021 року у якому було повідомлено про виплату нарахованої доплати у листопаді 2020 року.

Як наслідок доводи скаржника проте, що рішення суду у справі № 380/4464/20 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 19.10.2020, тобто ще до відкриття виконавчого провадження, не відповідає дійсності, оскільки фактичне його виконання щодо виплати донарахованої по рішенню суду у справі № 380/4464/20 в сумі 55972,00 грн здійснено Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області у листопаді 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору (не пізніше наступного робочого дня) з дня закінчення виконавчого провадження є те, що виконавчий збір не стягнуто.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2021 ВП № 66012341 у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом № 1404-VIII та Інструкцією з організації примусового виконання рішень

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.04.2020 у справі № 480/3452/19, що в силу ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Колегією суддів відхиляються також доводи скаржника з приводу того , що він не може нести додаткового тягаря по сплаті виконавчого збору за виконання судового рішення пов`язаного з виплатою коштів, позаяк рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону №1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Приписами ч. 1 ст. 3 цього ж Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Статтею ж 7 зазначеного Закону встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Натомість, відкрите виконавче провадження за виконавчим листом №380/4464/20 від 08.10.2020року стосувалося зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, а відтак вказане виконавче провадження віднесено до рішень немайнового характеру і таке рішення не стосувалося стягнення конкретно визначеного розміру суми боргу.

Таким чином, у спірних правовідносинах, що склались у цій справі, вимоги до боржника мають зобов`язальний характер, тоді як за Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконуються рішення виключно про стягнення коштів (з боржників, перелік яких визначено частиною першою статті 2 цього Закону), що виключає можливість застосування норм Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень в процесі виконання судового рішення.

З урахуванням викладеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що суб`єкт відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі №380/12478/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 08 грудня 2021 року.