Справа № 640/11256/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Беспалова О.О. та Черпіцької Л.Т.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

представників позивача: - Преснякової І.В.,

- Чернишенко Т.В.,

представника відповідача: - Пилипчук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Автогаражного кооперативу «Троянда» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Автогаражного кооперативу «Троянда» до Київської міської ради, треті особи: Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), «Інститут генерального плану міста Києва» про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року позивач - Автогаражний кооператив «Троянда» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської міської ради, треті особи: Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), «Інститут генерального плану міста Києва» про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 20 грудня 2017 року №1005/4012 «Про затвердження детального плану території в межах проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка»;

- судові витрати та витрати на правову допомогу покласти на відповідача.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 червня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - Автогаражний кооператив «Троянда» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 червня 2021 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

06 жовтня 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 39649, Департаментом містобудування та архітектури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було надіслано до суду апеляційної інстанції пояснення, відповідно до змісту яких третьою особою наголошено, що позивач набув право на земельну ділянку у постійне користування ще у 1998 році, в той час як Детальний план території затверджений у 2017 році, крім того, Автогаражний кооператив «Троянда» не скористався своїм правом, наданим у п. 7 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2011 року « 555, а саме - не подано жодних зауважень/пропозицій щодо проекту ДПТ, представленого для обговорення та не повідомлено про свої інвестиційні наміри, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги слід - відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

17 листопада 2021 року, відповідно до штаму вхідної кореспонденції суду Вх.№ 47433, від Київської міської ради до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення, відповідно до змісту яких відповідач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, наголошує на необґрунтованості позовних та апеляційних вимог.

22 листопада 2021 року, відповідно до штаму вхідної кореспонденції суду Вх.№47997, від Автогаражного кооперативу «Троянда» надійшли додаткові письмові пояснення у справі разом із копіями документів, якими позивач додатково обґрунтовує наявність свого порушеного права та правову позицію для необхідності задоволення позову в даній справі.

01 грудня 2021 року, відповідно до штаму вхідної кореспонденції суду Вх.№50627, від представника Автогаражного кооперативу «Троянда» надійшли письмові пояснення щодо письмових пояснень відповідача № 08/230-2440 від 15.11.2021 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Київської міської ради від 20 грудня 2017 року №1005/4012 «Про затвердження детального плану території в межах проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка» прийнято компетентним органом на підставі та в межах норм чинного законодавства, в матеріалах справи відсутні докази звернення Автогаражного кооперативу «Троянда» із зауваженнями та пропозиціями до вказаного вище проекту детального плану території, крім того, державою гарантовано надання фізичним особам та особам приватного права надання справедливої компенсації, чим забезпечено дотримання справедливого балансу у спосіб, сумісний з правом цих осіб на «мирне володіння майном» в розумінні першого речення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, з урахуванням чого фактично оскаржуваними пунктами рішення не порушено права та інтереси позивача. Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вірним висновок суд першої інстанції щодо необхідності відмови у задоволенні позову, проте з інших правових підстав, у зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні у мотивувальній частині, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19 вересня 1996 року №1475 земельна ділянка у Шевченківському районі м. Києва по вул. Танкова (наразі - Авіаконструктора Ігоря Сікорського), 4 була надана в тимчасове користування радгоспу «Троянда» строком на 25 років (тобто до 2022 року), про що укладений Договір на право тимчасового користування землею від 28 січня 1997року, зареєстрований у Книзі договорів на право тимчасового користування землею 28 січня 1997року за №91-5-00017.

У подальшому, згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 28 серпня 1997 року №1318 радгоспу «Троянда» надано Дозвіл на здійснення будівництва гаражів для автотранспорту співробітників радгоспу на території тепличного господарства на вул.Танковій 4 в Шевченківському районі .

Відповідно до листа від 07 жовтня 1998року №033.01/168 радгоспом «Троянда» надано згоду на користування земельною ділянкою по вул. Танковій, 4 у Шевченківському районі м. Києва Автогаражному кооперативу «Троянда».

Так, відповідно до матеріалів справи, на час розгляду даної справи, на території АГК «Троянда» побудовано 172 гаражі та одну будівлю охорони, відповідно до витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наразі оформлено право власності на 112 гаражів за адресою м. Київ, «Троянда», автогаражний кооператив (Шевченківський р-н), вул. Сікорського Ігоря авіаконструктора 4.

Рішенням Київської міської ради від 20 грудня 2017 року №1005/4012 «Про затвердження детального плану території в межах проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка» відповідно до статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Рішення Київради "Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві" від 13 листопада 2013 року № 518/10006, затверджено детальний план території (далі також - ДПТ) в межах проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка відповідно до основних техніко-економічних показників (техніко-економічних показників та основних положень з графічними матеріалами), як основу планувальної організації та функціонального зонування території, розташування червоних ліній вулиць і доріг, кварталів садибної забудови, граничної поверховості та щільності забудови, для подальшого розроблення документації із землеустрою та прийняття рішень щодо розміщення об`єктів містобудування.

Позивачем наголошено, що 16.12.2019 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) із заявою про погодження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,89 га по вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського 4, у Шевченківському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування автогаражного кооперативу, проте отримала відмову від 27.12.2019 року за № 13028/0/9/27-19.

Вказана відмова мотивована тим, що заявлена позивачем ініціатива не відповідає містобудівній документації за функціональним призначенням, а саме - згідно Детального плану території в межах проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20 грудня 2017 року №1005/4012 «Про затвердження детального плану території в межах проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка», земельна ділянка за функціональним призначенням належить до територій багатоповерхової житлової забудови та територій громадських будівель та споруд.

Вважаючи, що у зв`язку із прийняттям відповідачем рішення № 1005/4012, позивача та його членів фактично позбавлено можливості реалізувати своє право на юридичне оформлення отримання у користування земельної ділянки, на якій розміщено їх нерухоме майно, позивач, звернувся до суду з даним позовом. Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 4 статті 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій; до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території; детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території визначає: принципи планувально-просторової організації забудови; червоні лінії та лінії регулювання забудови; функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; черговість та обсяги інженерної підготовки території; систему інженерних мереж; порядок організації транспортного і пішохідного руху; порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Відповідно до частин 5-7 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.

Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 9 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території не підлягає експертизі.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16 листопада 2011 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за № 1468/20206 (який був чинний на час прийняття спірного рішення, надалі - Порядок), рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку, замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; при розробленні детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, - районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Рішенням Київської міської ради «Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві» від 13 листопада 2013 року № 518/10006, затверджено програму створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві.

Пунктом 72 переліку містобудівної документації для розроблення (оновлення) у м. Києві у 2013-2017 роках, який є додатком до затвердженої таким рішенням Міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві, передбачено розроблення ДПТ в районі проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка.

Відповідно до пункту 2 рішення Київської міської ради від 13 листопада 2013 року №518/10006 «Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації», Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено виступити замовником створення (оновлення) містобудівної документації відповідно до Програми.

На підставі вказаного рішення Київської міської ради Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (замовник) з державним підприємством "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" (дирекція) та Дочірнім підприємством "Інститут Київгенплан" (виконавець) укладено договір № Г-1519/339/15 від 17 грудня 2015 року про розробку детального плану території в межах проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка у Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території», затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 березня 2012 року №107 детальний план розробляється з метою, зокрема, уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту, схеми планування території району. Детальний план розробляється: - на структурно-планувальні елементи території населеного пункту, які мають цілісний планувальний характер, - на основі затвердженого генерального плану цього населеного пункту відповідно до чинного законодавства, плану зонування (за наявності) з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів; - на окрему територію за межами населеного пункту з певним функціональним використанням (житлова, курортна, оздоровча, рекреаційна, дачна або садова, виробнича тощо) або кількох таких територій - на основі затвердженої містобудівної документації відповідно до чинного законодавства з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів; - на земельну ділянку за межами населеного пункту для розміщення окремого об`єкта будівництва - на основі затвердженої містобудівної документації відповідно до чинного законодавства з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів (Примітка 1. Детальний план розробляють, як правило, на територію, що обмежується магістралями, вулицями, магістральними інженерними мережами або елементами ландшафту (водні об`єкти, гори, яри, ліси). Примітка 2. Для населених пунктів з чисельністю населення до 50 тисяч осіб (малих міст, селищ, сіл), а також курортних, дачних і садових територій детальний план може розроблятися на всю територію та поєднуватися із генеральним планом цього населеного пункту).

За змістом пункту 4.4 ДБН Б.1.1-14:2012 затверджений детальний план є основою для визначення вихідних даних для: розроблення проектів забудови територій мікрорайонів, кварталів, комплексів забудови, окремих земельних ділянок; відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об`єктів будівництва, реконструкції забудови; визначення (уточнення) містобудівних умов та обмежень; проектування будинків і споруд різного призначення; проектування мереж і споруд інженерно-транспортної інфраструктури та інженерного забезпечення території; проведення гідравлічних розрахунків інженерних мереж; проведення містобудівних розрахунків у разі інвестиційних намірів щодо забудови або зміни допустимого виду використання об`єкта нерухомого майна; розроблення схеми санітарного очищення і прибирання територій; розроблення проектів земельних відводів окремих земельних ділянок; розроблення проектів землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб.

Відповідно до Генерального плану на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради № 370/1804 від 28 березня 2002 року, що включає «Схему планувальної структури», територія ДПТ віднесена до поліфункціонального району центральної планувальної зони.

У "Схемі організації промислових та комунально-складських територій" (складова Генерального плану на період до 2020 року), визначені рекомендовані напрямки використання промислово-комунальної території, що входять у межі ДПТ, а саме: "поліфункціональне" (в тому числі без збереження функції), що пов`язано з тим, що територія ДПТ об`єднала ділянки різних видів використання.

Так, "цільове призначення земельної ділянки (категорія земель та певний вид використання земельної ділянки в межах відповідної категорії земель)" в розумінні Земельного кодексу України та "функціональне призначення території" в розумінні Генерального плану м. Києва, як містобудівної документації, розробленої відповідно до містобудівного законодавства та державних будівельних норм, не є тотожними поняттями та в межах певної функціональної території міста Києва, визначеної містобудівною документацією, зокрема Генеральним планом міста Києва, можуть бути різні цільові призначення земельних ділянок.

Стаття 1 Закону України "Про землеустрій" містить визначення поняття "цільове призначення земельної ділянки", згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

У відповідності до частини 1 статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Згідно зі змістом статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Як вбачається зі змісту ч. 1 статті 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Частиною 5 даної статті визначено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму.

Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення.

Відповідно до пункту 1.1 ДБН Б. 1-3-97 "Склад, зміст, порядок розроблення, погодження та затвердження генеральних планів міських населених пунктів", затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 25.09.1997 № 164 (чинні на час прийняття оскаржуваного рішення) затверджено Генеральний план м. Києва, генеральний план міста, селища є основним планувальним документом, який встановлює в інтересах населення та з врахуванням державних завдань напрямки і межі територіального розвитку населеного пункту, функціональне призначення і будівельне зонування території, містить принципові рішення щодо розміщення об`єктів загальноміського або загальноселищного значення, організації вулично-дорожньої мережі і дорожнього руху, інженерного обладнання, інженерної підготовки і благоустрою, захисту території від небезпечних природних і техногенних процесів, охорони природи та історико-культурної спадщини, черговості освоєння території. Генеральний план міста, селища (далі - генеральний план) є основним видом містобудівної документації з планування території населеного пункту, призначеним для обґрунтування (розроблення та реалізації) довгострокової політики органу місцевого самоврядування в питаннях використання і забудови території.

Пунктом 3.4 ДБН Б. 1-3-97 визначено, що генеральний план включає текстові та графічні матеріали. До текстових матеріалів відносяться: а) книга генерального плану; б) брошура з основними положеннями генерального плану Графічними матеріалами є плани і карти аналітичного і проектного змісту, виконанні у встановленому масштабі. Текстові та графічні матеріали можуть виконуватися з застосуванням комп`ютерної технології. Склад графічних матеріалів генерального плану наведений у п. 3.8 ДБН Б. 1-3-97.

План існуючого населеного пункту (опорний план) не підлягає затвердженню. Документ виконується на топографічній основі. На кресленні відображається планувальна структура, використання територій та окремих функціональних зон населеного пункту, станом на час затвердження генерального плану (п. 3.9 ДБН Б. 1-3-97).

Відповідно до пункту 3.12 ДБН Б. 1-3-97 на основному кресленні генерального плану вказують існуючий стан та пропозиції щодо архітектурно-планувальної організації і функціонального зонування, використання та забудови територій населеного пункту, а саме: а) межа населеного пункту (міська межа); б) магістральні, жилі вулиці і площі у червоних лініях (з назвами) та транспортні розв`язки в одному та різних рівнях; в) території житлової забудови (садибної, мало: поверхової, середньоповерхової, багатоповерхової); г) території цивільної забудови та громадські центри загальноміського і районного значення; д) озеленені території загального користування та спеціального призначення; е) промислові, комунальні і складські території та їх розподіл у відповідності з санітарною класифікацією підприємств; ж) території міського та зовнішнього транспорту; з) території спеціального призначення; й) природоохоронні, оздоровчі, рекреаційні, історико-культурні території; к) курортні території; л) території садівничих товариств та дачної забудови; м) території сільськогосподарських підприємств; н) ліси, лісопарки, лугопарки, водойми, водотоки; о) території, на яких заплановано здійснення загальних та спеціальних заходів з інженерної підготовки і захисту територій, природозахисних заходів та розміщення відповідних споруд і пристроїв; п) території, передбачені для розміщення головних споруд інженерної інфраструктури; р) території пріоритетного розвитку на першу чергу реалізації; с) резервні території для розвитку населеного пункту за його межами.

Отже, генеральним планом передбачено розвиток напрямів використання територій міста, а не її стале використання.

З огляду на викладене, передбачене проектними рішеннями ДПТ функціональне призначення території (визначено функціональні зони: багатоквартирна середньо та багатоповерхова існуюча житлова забудова; багатоквартирна змішана існуюча житлова забудова багатоповерхової та підвищеної поверховості; проектна змішана житлова забудова та об`єктів громадського призначення; навчальна зона дитячих навчальних закладів; ділова зона; навчальна зона закладів вищої та середньої спеціальної освіти; торгівельна зона; лікувальна зона; зона розподільчих мереж та об`єктів інженерної інфраструктури; рекреаційна зона озеленених територій загального користування; зона об`єктів спецпризначення; зона підприємств 5 класу шкідливості; зона об`єктів транспортної інфраструктури; зона вулиць і доріг в червоних лініях) не суперечить визначеному у генеральному плані поліфункціональному використанню територій, а є уточненням положень генерального плану щодо планувальної структури і функціонального призначення території, просторової композиції, параметрів забудови та ландшафтної організації частини населеного пункту, не змінює функціональне зонування його територій, що відповідає вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В межах спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне також зазначити наступне.

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва від 19.05.1998 року №668 «Про створення автогаражного кооперативу на території радгоспу «Троянда» по вул. Танковій, 4 » пунктом другим до складу автогаражного кооперативу «Троянда» включено власників гаражних боксів, гаражі яких розташовані на майданчику, згідно додатку.

Так, згідно Додатку до розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва від 19.05.1998 р. №668 список громадян, направлених до АГК «Троянда» налічував 25 осіб.

Дозвіл на виконання будівельних робіт №304 від 26.09.1997 року був виданий строком на 1 рік, та був продовжений строком на 1 рік, тобто до 31.12.1999 року. Інших дозвільних документів щодо будівництва гаражів на спірній земельній ділянці позивачем не надано.

На підтвердження права власності на гаражні бокси позивачем надано копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, втім, як вбачається із наданих витягів, державна реєстрація права власності на значну частину гаражних боксів проведена після прийняття оскаржуваного рішення Київської міської ради, а сама державна реєстрація проведена на підставі довідки про членство в кооперативі.

Пунктом 40 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Постанова №1127) унормовано, що державна реєстрація прав проводилася на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону та порядком, визначеним Постановою №1127.

Згідно з пунктом 81 Постанови № 1127, для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених пунктами 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Отже, обов`язковими документами, необхідними для проведення реєстрації права власності на гараж, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності гаражного кооперативу до 05.08.1992 року є:

1. технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2. документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси/документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом;

2. виписка із погосподарської книги;

4. довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Втім, відповідно до низки судових рішень, на підставі яких було здійснено державну реєстрацію прав власності на гаражні бокси, така державна реєстрація права власності здійснена із порушенням законодавства, без відповідного пакету документів (відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від жовтня 2010 року у справі №2-14304-10, гр. ОСОБА_2 стала членом кооперативу 01.06.2000, що свідчить про будівництво гаражного боксу без дозвільних документів, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2011 у справі №2-5461/2011, гр. ОСОБА_3 став членом кооперативу в 2000 році, що свідчить про будівництво гаражного боксу без дозвільних документів, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2011 гр. ОСОБА_4 став членом кооперативу в 2009 році, що свідчить про будівництво гаражного боксу без дозвільних документів, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2010 у справі №2-14300/10, гр. ОСОБА_5 стала членом кооперативу 20.02.2004, що свідчить про будівництво гаражного боксу без дозвільних документів, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2011 у справі №2-3531/11, гр. ОСОБА_6 став членом кооперативу 14.04.2010, що свідчить про будівництво гаражного боксу без дозвільних документів.)

Окрім того, автогаражний кооператив «Троянда» було створено розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва від 19.05.1998 року № 668.

Листом від 07.10.1998 року №033.01/168 радгоспом «Троянда» надано згоду на користування земельною ділянкою по вул. Танковій, 4 у Шевченківському районі м. Києва автогаражному кооперативу «Троянда».

Отже, лише з цього моменту (з 07.10.1998 року) до позивача могло перейти право користування зазначеною земельною ділянкою.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2001 р. № 6 (п. 2.11) до відносин, пов`язаних з переходом права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок, будівля, споруда, до особи, що набула права власності на відповідне нерухоме майно, в тому числі стосовно розміру такої земельної ділянки, застосовується законодавство, що діяло на час переходу права власності на житловий будинок, будівлю, споруду.

Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції, чинній на момент створення гаражного кооперативу та надання згоди кооперативу на користування земельною ділянкою) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

При передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд іншим підприємствам, установам і організаціям разом з цими об`єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди.

Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 23 вказаного Земельного кодексу України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Разом з тим, матеріали справи не містять вказаних документів, що засвідчують перехід права власності на гаражні бокси від радгоспу до кооперативу, а отже і відсутні правові підстави стверджувати про перехід права користування земельною ділянкою від радгоспу до гаражного кооперативу, а також відсутні докази належного оформлення права користування земельною ділянкою за позивачем.

Крім того, колегія суддів наголошує, що питання правомірності прийняття відповідачем рішення про затвердження оскаржуваного ДПТ, зокрема в частині його відповідності вимога чинного Генплану вже являлось предметом судового розгляду у справі № 826/3497/18 за позовом Заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Київради № 1005/4012 від 20.12.2017 року, за результатом розгляду якого рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.01.2020 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

Щодо порушення процедури прийняття рішення Київської міської ради від 20 грудня 2017 року №1005/4012 «Про затвердження детального плану території в межах проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка» у завзятку із неврахуванням поданих позивачем заперечень під час проведення громадських слухань проекту ДПТ, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до наявних матеріалів справи, у газеті "Хрещатик" (випуск № 57 (4970) від 31 травня 2017 року оприлюднено повідомлення про початок громадських слухань детального плану територій в межах проспекту Перемоги, вулиць Лагерної, Авіаконструктора Сікорського, залізничних колій, вулиць Тимофія Шамрила, Дорогожицької, Олени Теліги, Олександра Довженка.

Також, з матеріалів справи вбачається, що в газеті «Хрещатик» (випуск № 96 (5009) від 15 вересня 2017 року) оприлюднено повідомлення про завершення розробки проекту ДПТ та повідомлено, що ознайомитись зі звітом про результати розгляду та врахування пропозицій громадськості можливо на офіційному сайті Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з роздруківами із оф.сайту відповідача, громадяни: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 висловлювали свої заперечення під час відповідних громадських слухань, вказуючи, що останні є власниками гаражів (приватизованих) у ГСК «Троянда», що порушує права останніх як власників цих гаражів, втім дані особи не є сторонами у даній справі, доказів звернення із запереченнями Автогаражним кооперативом «Троянда», матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Автогаражного кооперативу «Троянда» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року - зміні.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Автогаражного кооперативу «Троянда» - залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року.

Адміністративний позов Автогаражного кооперативу «Троянда» - залишити без задоволення з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.О.Беспалов

Л.Т.Черпіцька

Повний текст виготовлено 07 грудня 2021 року.