Справа № 638/7823/21
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/7823/21
Провадження № 2-а/638/380/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанорву інспектора 6 роти 4 батальйону УПП в Харківській області серії ЕАН № 4217311 від 16.05.2021 року, яякою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що 16.05.2021 року о 19:40 год. рухався на автомобілі Опель Кадет, номерний знак НОМЕР_1 по пр. Московському м. Харкова, зупинений працівниками поліції, який він надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак працівники поліції просили надати поліс страхування цивільно правової відповідальні, який в нього відсутній оскільки він є учасником бойових дій. Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та незаконною, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог.

Представник відповідача до судового засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, до суду не надав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128 КАС України суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідальної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса(договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена карта»).

Тобто, даний вид відповідальності може наставати до особи, водія транспортного засобу, під час його експлуатації за умови відсутності або не бажання пред`явлення для перевірки, серед інших необхідних документів поліса.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України .Страховий поліс-єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору/(п.1.8 ст.1 цього Закону).

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов?язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред?являється посадовим особам органів, визначених у п.21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Водночас, пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, п.п.1,3 ч.1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Водночас, відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом НП у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом, які не мали місце в даних правовідносинах. Отже підстав для застосування санкції, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, у працівників поліції не було.

Відповідно до вимог п.4 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника підрозділів Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що при складенні протоколу та винесені постанови інспектором поліції не була дана відповідна оцінка ствердженням позивача про відсутність в його діях вини.

Згідно дост. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесені постанови відповідно дост. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Відповідно до положень КУпАП, Закону України «Про дорожній рух», у разі порушення Правил дорожнього руху України, водій повинен бути зупинений, постанову складено на місці, а у випадку незгоди з порушеннямповинен бути складений протокол, у порядку передбаченому ст.256 КУпАП, із зазначенням відомостей про особу, що скоїла правопорушення, пояснень цієї особи та розясненням її права на правову допомогу та на право оскарження даної постанови.

Поліцією не пред?явлено достатньо доказів, які б могли бути доказами по справі про адміністративне правопорушення, які б однозначно вказували на винність позивача.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАПє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При прийняті рішення, в порядку ст.280 КУпАП інспектор зобов?язаний був з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п.1 ч 4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин по справі та вимог законодавства, не довів правомірність своїх дій.

Таким чином враховуючи всі обставини справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та неправомірність рішення відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.94,128,158-163,171-2 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області (м. Харків, вул. Шевченко, 315А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову від 16.05.2021року серії ЕАН № 4217311 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП ята накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: