Справа № 620/12698/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/12698/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (далі також позивач) до Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (далі також Любецька селищна рада, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо поводження з відходами на території населених пунктів Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області та зобов`язання Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області виконати вимоги припису, а саме: визначити суб`єкта господарювання, який здійснюватиме експлуатацію сміттєзвалища, забезпечити оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку зайняту під сміттєзвалищем для захоронення твердих побутових відходів, визначити в натурі (на місцевості) межовими знаками межі вказаної земельної ділянки, розробити схеми санітарного очищення населених пунктів сільської ради, внести зміни до паспорту видалення відходів «Сміттєзвалище», здійснювати облік відходів, контроль за їх морфологічним складом, забезпечити пересипання відходів шаром ґрунту, обладнати об`єкт водовідвідними канавами та канавами для збору фільтрату.

В обґрунтування вимог зазначає, що Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області проводилися перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем та винесені приписи про усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері поводження з відходами. Вказано про протиправну бездіяльність відповідача щодо поводження з відходами на території населених пунктів Любецької селищної ради, зважаючи на те, що відповідачем не вживаються заходи щодо виконання вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 06.10.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзив на позов не надав, відтак суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Чернігівською окружною прокуратурою проведено вивчення стану додержання вимог законодавства у сфері поводження з відходами на території населених пунктів Любецької селищної ради Чернігівського району та встановлено порушення вимог чинного законодавства.

Дану обставина підтверджена і проведеними у березні - серпні 2019, травні 2020 року Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області перевірками у Любецькій селищній раді Чернігівського району.

На підставі наказу № 421 від 27.05.2019 та направлення на перевірку Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Любецькою селищною радою.

Перевіркою, проведеною у травні 2019 року встановлено, що відповідачем не виконано вимоги припису № 01-06/826 від 21.03.2019, а саме: не розроблені схеми санітарної очистки населених пунктів та розміщення контейнерних майданчиків для збору твердих побутових відходів, не організована система роздільного збирання побутових відходів, відсутній графік вивезення твердих побутових відходів, не визначено юридичну особу з надання послуг по збиранню і перевезенню побутових відходів з підпорядкованої території, не розроблена програма поводження з побутовими відходами, не забезпечено оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку зайняту під сміттєзвалищем для захоронення твердих побутових відходів, не визначено в натурі (на місцевості) межовими знаками межі вказаної земельної ділянки, не забезпечено контроль за морфологічним складом відходів, їх обліком, пересипанням відходів шаром ґрунту, відсутні канави для збору фільтрату, не розроблено порядок захоронення відходів, не здійснюється ліквідація несанкціонованих звалищ, відсутня постійно діюча комісія з питань поводження з безхазяйними відходами.

Встановлено, що у Любецькій селищній раді відсутній контроль за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону, не створено необхідних умов для стимулювання залучення населення до збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини, а також не вирішено питання санітарного очищення населених пунктів ради, що призвело до утворення декількох стихійних смітників, зареєстрованих в електронному сервісі «Інтерактивна мапа». При цьому, попереджувальні щити у місцях несанкціонованих смітників відсутні.

У присутності Любецького селищного голови ОСОБА_1 , за результатами перевірки складено акт № 12/12 від 29.05.2019.

У зв`язку з невиконання розпоряджень та приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорони природних ресурсів, Любецькому селищному голові ОСОБА_1 вручено припис № 12/12 від 29.05.2019 про усунення виявлених порушень вимог Закону України «Про відходи». Одночасно, Любецький селищний голова притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 272 грн за порушення вимог ст. ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

У серпні 2019 року за зверненням ОСОБА_2 проведено перевірку щодо додержання вимог законодавства при поводженні з відходами на території населених пунктів Любецької селищної ради Чернігівського району.

Даною перевіркою встановлено, що вимоги припису № 12/12 від 29.05.2019 не виконано. Відповідно до акту № 57/12 від 22-28.08.2019 не розроблені схеми санітарної очистки населених пунктів та схеми розміщення контейнерних майданчиків для збору твердих побутових відходів, не організована система роздільного збирання побутових відходів, відсутній графік вивезення твердих побутових відходів, не визначено юридичну особу з надання послуг по збиранню і перевезенню побутових відходів з підпорядкованої території, не розроблена програма поводження з побутовими відходами, не забезпечено оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку зайняту під сміттєзвалищем для захоронення твердих побутових відходів, не визначено в натурі (на місцевості) межовими знаками межі вказаної земельної ділянки, не забезпечено контроль за морфологічним складом відходів, їх обліком, пересипанням відходів шаром ґрунту, відсутні канави для збору фільтрату, не розроблено порядок захоронення відходів, не здійснюється ліквідація несанкціонованих звалищ, не затверджено склад комісії з питань поводження з безхазяйними відходами

Селищному голові Любецької селищної ради винесено припис № 57/12 від 28.08.2019 про усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері поводження з відходами.

Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Полосьмака Д.В. від 22.08.2019 Любецького селищного голову ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання законних розпоряджень та приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорони природних ресурсів, у вигляді штрафу в розмірі 765 грн.

Позаплановою перевіркою, проведеною у травні 2020 року щодо додержання вимог законодавства при поводженні з відходами на території населених пунктів Любецької селищної ради Чернігівського району встановлено, що вимоги припису № 95/12 від 06.12.2019 не виконано, а саме: не визначено суб`єкта господарювання, який здійснюватиме експлуатацію сміттєзвалища, не забезпечено оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку зайняту під сміттєзвалищем для захоронення твердих побутових відходів, не визначено в натурі (на місцевості) межовими знаками межі вказаної земельної ділянки, не забезпечено контроль за морфологічним складом відходів, їх обліком, пересипанням відходів шаром ґрунту, відсутні канави для збору фільтрату, не здійснюється ліквідація несанкціонованих звалищ, не розроблено та не затверджено схеми санітарного очищення населених пунктів сільської ради, не внесено зміни до паспорту видалення відходів «Сміттєзвалище» згідно з актом № 55/04 від 12.05.2020.

12.05.2020 Любенькому селищному голові ОСОБА_1 винесено припис № 55/04 про усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері поводження з відходами.

Постановою старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Федоренка О.Д. від 15.05.2020 Любецького селищного голову ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 188-5, 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з незабезпеченням належної організації здійснення контролю у сфері поводження з відходами, невиконання законних розпоряджень та приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорони природних ресурсів, у вигляді штрафу в розмірі 765 грн.

Відповідно до письмових пояснень від 14.05.2020 № 03-05/414 Любецька селищна рада не погоджується з виявленими порушеннями у зв`язку з тим, що селищна рада не є суб`єктом господарювання, який допустив виявлені порушення.

Станом на час звернення до суду, докази на підтвердження виконання приписів та докази щодо виконання вимог чинного законодавства у сфері поводження з відходами відсутні.

Щодо обґрунтування підстав для представництва інтересів держави у суді, необхідно зазначити про таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України до повноважень прокуратури належить представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4, 5 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор у визначених законом випадках звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження по якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві в і такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурорам у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз положень ст. 53 КАС України, у взаємозв`язку зі змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

-якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Вказані висновки, також, викладені у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі № 906/240/18.

Крім цього, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 915/20/18, від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17.

Відповідно до вимог ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об`єктами права власності українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання законодавства про поводження з відходами належить до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 35 цього Закону визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно із Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області, затвердженого наказом Держекоінспекції України від 28.04.2020 № 128, в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Відповідно до п. 2 розділу 2 цього Положення Держекоінспекція відповідно до покладених на неї функцій здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України вимог законодавства з питань поводження з відходами.

Пунктами 3, 6, 7 Положення передбачено, що Держекоінспекція має право проводити перевірки, надавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства, розраховувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Так, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області як органом контролю не вжито дієвих заходів щодо захисту інтересів держави. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але, якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Таким чином, підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала бездіяльність Державної екологічної інспекції у Чернігівській області.

Орган контролю усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, не вживає активних дій, спрямованих на звернення з відповідним позовом до суду. Наведене стало підставою застосування відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заходів представницького реагування.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Вказана правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17.

Крім того, сам факт не звернення Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області із заявою до суду свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження, чим завдається шкода екологічним інтересам держави.

Вказане вище узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 903/129/18 від 15.10.2019.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про oxopону навколишнього природного середовища», місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, а саме: забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; дають згоду на розміщення на своїй території підприємств, установ і організацій у порядку, визначеному законом; видають (переоформлюють, видають дублікати, анулюють) дозволи на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення у випадках, передбачених законом; затверджують місцеві екологічні програми; організовують вивчення навколишнього природного середовища; забезпечують інформування населення про стан навколишнього природного середовища, функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно- аналітичних систем; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно з п.п. 2 п. «а» ч. І ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних і регіональних програм охорони довкілля.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про відходи» органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; в) організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; г) затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; д) вжиття заходів для стимулювання суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; е) вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; є) координацію діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції тощо. Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено надання згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відходи" збирання відходів - діяльність, пов`язана з вилученням, накопиченням і розміщенням відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах, включаючи сортування відходів з метою подальшої утилізації чи видалення; перевезення відходів транспортування відходів від місць їх утворення або зберігання до місць чи об`єктів оброблення, утилізації чи видалення; розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах; відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл уповноважених органів на видалення відходів чи здійснення інших операцій з відходами.

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування, з урахуванням вимог земельного, природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно встановлених лімітів та умови їх зберігання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком, захоронення). На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів. Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Незважаючи на неодноразові вимоги Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Любецької селищної ради, в особі якої визнано право територіальної громади на вищевказаний об`єкт для захоронення твердих побутових відходів, та яка є органом управління у сфері благоустрою на відповідній території щодо приведення у відповідність із законодавством, порушені питання залишаються неврегульованими.

Таким чином, проведеним Чернігівською окружною прокуратурою вивченням стану додержання вимог законодавства у сфері поводження з відходами на території населених пунктів Любецької селищної ради Чернігівського району встановлено, що у порушення вимог ст. 125 Земельного кодексу України, ст. 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 12, 21, 28, 33, 34, 35-1 Закону України «Про відходи» та ст. ст. 26, 30, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України № 435 від 01.12.2010, Порядку введення реєстру місць видалення відходів, затвердженого постановою КМУ від 03.08.1998 № 1216 не розроблена програма поводження з побутовими відходами, відсутній графік вивезення твердих побутових відходів та не визначено юридичну особу з надання послуг по збиранню і перевезенню побутових відходів з підпорядкованої території, відсутня постійно діюча комісія з питань поводження з безхазяйними відходами, не розроблені схеми санітарної очистки населених пунктів та схеми розміщення контейнерних майданчиків для збору твердих побутових відходів не забезпечено оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку зайняту під сміттєзвалищем для захоронення твердих побутових відходів та не визначено в натурі (на місцевості) межовими знаками межі вказаної земельної ділянки, не забезпечено контроль за морфологічним складом відходів, їх обліком, відсутні водовідвідні канави для збору фільтрату, не організована система роздільного збирання побутових відходів, не здійснюється пересипання відходів шаром ґрунту, не здійснюється ліквідація несанкціонованих звалищ.

Оскільки, відповідачем не вживаються заходи щодо виконання вимог чинного законодавства у сфері поводження з відходами та не виконано вимог припису, що свідчить про його протиправну бездіяльність, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області щодо поводження з відходами на території населених пунктів Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

Зобов`язати Любецьку селищну раду Чернігівського району Чернігівської області виконати вимоги припису, а саме: визначити суб`єкта господарювання, який здійснюватиме експлуатацію сміттєзвалища, забезпечити оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку зайняту під сміттєзвалищем для захоронення твердих побутових відходів, визначити в натурі (на місцевості) межовими знаками межі вказаної земельної ділянки, розробити схеми санітарного очищення населених пунктів сільської ради, внести зміни до паспорту видалення відходів «Сміттєзвалище», здійснювати облік відходів, контроль за їх морфологічним складом, забезпечити пересипання відходів шаром ґрунту, обладнати об`єкт водовідвідними канавами та канавами для збору фільтрату.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Керівник Чернігівської окружної прокуратури, вул.Шевченка, 1,м.Чернігів,14000, .

Позивач: Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017, .

Відповідач: Любецька селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, вул.Добринінська, 60,смт Любеч, Ріпкинський район, Чернігівська область,15041, .

Повний текст рішення суду виготовлено 06 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Заяць