Справа № 160/7848/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/7848/21

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021

у справі № 160/7848/21

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення індексації, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до позивача щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 17.09.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 17.09.2018 березень 2018 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.09.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 17.09.2018 березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету міністрів України від 17.07.2018 № 1078.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 01.12.2015 по 17.09.2018 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , однак станом на день прийняття наказу про звільнення позивача відповідачем не проведено розрахунків щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення. Позивач вказував, що така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки індексація грошового забезпечення гарантована Законом України від 03.07.1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-XII), Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 позов задоволений частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до позивача щодо не нарахування та не виплати йому у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період проходження ним військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання індексації грошового забезпечення за спірний період, у зв`язку з чим визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати такої індексації.

Стосовно вимоги позивача про врахування певних базових місяців при нарахуванні індексації грошового забезпечення, суд виходив з того, що на час звернення позивача до суду з цим позовом порушеним вважається право позивача саме отримання індексації грошового забезпечення. Встановивши, що відповідачем не проведено індексацію грошового забезпечення, суд зазначив, що на час звернення до суду між позивачем та військовою частиною відсутній спір щодо розміру індексації, а також стосовно застосування базового місяця при обчислення індексації.

Оскільки на момент звернення до суду військовою частиною не здійснено обрахунок та нарахування на користь позивача відповідних сум індексації, що б дало можливості стягнути їх у судовому порядку, суд дійшов висновку, що належним способом захисту є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію за період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Не погодившись з рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що нарахування індексації

грошового забезпечення, визначення базового місяця та суми такого нарахування

належить до повноважень відповідача, які є дискреційними. Судом не була врахована підстава звернення до суду - відмова відповідача провести нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.09.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 17.09.2018 - березень 2018 року. Оскільки відповідач не надав жодних доказів обґрунтованості такої відмови, обраний судом першої інстанцій спосіб захисту порушеного права позивача є неефективним і не призведе до реального відновлення прав позивача.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з визначених вказаною правовою нормою повноважень суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції та доводів і вимог, викладених позивачем в апеляційній скарзі, питання законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволених позовних вимог не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 01.12.2015 по 17.09.2018.

Наказом командира військової частини (по стройовій частині) від 17.09.2018 № 298 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Станом на день прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу Військової частині НОМЕР_1 з позивачем не проведено розрахунків щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

За наслідками звернення позивача відповідач повідомив, зокрема, про відсутність достатнього бюджетного асигнування, який би дозволив нарахувати, крім основних складових грошового забезпечення, індексацію згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 17.09.2018, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ.

За визначенням в статті 1 цього Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

Відповідно до ст. 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За правилами ст. 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (з 2016 року).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються, як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Пунктом 5 Порядку №1078 встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Таким чином, індексація грошових доходів, в тому числі, грошового забезпечення, відбувається за наявності певних умов, які визначені діючим законодавством.

При цьому обов`язок нарахувати та виплатити індексацію, визначити базовий місяць для розрахунку суми індексації є компетенцією органу, в якому військовослужбовець проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення.

Як встановлено судом, не спростовано сторонами, індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.09.2018 позивачеві не нарахована та не виплачена, тобто у даному випадку відповідачем не здійснювався розрахунок суми індексації грошового забезпечення за спірний період, в тому числі і не встановлювався базовий місяць для її здійснення.

Отже, спір у цій справі виник саме у зв`язку з відмовою відповідача нарахувати і виплатити індексації грошового забезпечення за вказаний позивачем період, питання про те, який базовий місяць має бути використаний відповідачем при нарахуванні індексації, спірним не є, тому висновки суду першої інстанції з цього приводу є правильними, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

При цьому слід враховувати, що повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, покладається саме на відповідача, а тому, підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням конкретного базового місяця відсутні.

Вказані висновки щодо вирішення аналогічного питання узгоджуються із позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19.

Надані суду нормами процесуального законодавства повноваження свідчать, що суд може перевірити правомірність рішень/дій відповідача, а не самостійно здійснити розрахунок індексації перебираючи на себе повноваження відповідача.

Саме в межах здійснення таких дій як нарахування індексації грошового забезпечення за спірний період і підлягає вирішенню відповідачем питання, зокрема, щодо визначення базового місяця.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині нарахування індексації грошового забезпечення із застосуванням певних місяців як базових та, відповідно, похідних позовних вимог, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № у справі № 160/7848/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко