Справа № 2610/3926/2012
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2021-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2610/3926/2012
Провадження № 6-а/761/2/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючо госудді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.

за участі:

представника заявника: Малиновської Е.С.

представників відповідача: Максименка О.П.,

Гончарова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника Малиновської Елли Станіславівни про встановлення судового контролю; накладення штрафу по справі №2610/3926/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_3 , Малиновської Елли Станіславівни , ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного Управління Державної казначейської служби України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які заявляють самостійні вимоги, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртуртранс» про визнання дій/бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії; відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями/бездіяльністю,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2020р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана заява в якій заявники просили суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення від 27 червня 2012р. у справі №2610/3926/2012 ухвалою для подання «звіту про виконання рішення суду від 27 червня 2012р. в адміністративній справі №2610/3926/2012», а саме Київській міській раді та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) встановити новий строк у 30 календарних днів з для отримання копії ухвали щдо даної заява задля подання ними звіту про виконання рішення суду в адміністративній справі №2610/3926/2012;

- ухвалою накласти штраф на Київську міську раду або Київського міського голову ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ухвалою половину суми штрафу стягнути на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Заява обгрнутована тим, що відповідачами не виконується тривалий час постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014р., у справі №2610/3926/2012, якою адміністративні позови третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково, та зобов`язано відповдіачів у місячний строк з часу набрання постанови суду законної сили, розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та розглянути на пленарному засіданні заяви ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_1 від 06 червня 2005р., про приватизацію вказаної земельної ділянки, загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Також сторона заявника зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017р. у справі №826/5426/16 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів, третя особа - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка набрала законної сили та є обов`язковою до виконання визнано:

- протиправною бездіяльність Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р., заяви ОСОБА_1 від 06 червня 2005р. про приватизацію земельної ділянки;

- визнано протиправними дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із розробки 30 липня 2015р. проекту рішення №ПР-7768 до справи А-21641;

- визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради №100/2003 від 01 жовтня 2015р.;

- визнано протиправними дії Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо застосування до заяв ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р. та ОСОБА_1 від 06 червня 2005 року вимог ст.791 ЗК України;

- зобов`язано Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київську міську раду повторно і відповідно до статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_2 та зобов`язано Київську міську раду розглянути відповідно до вимог статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельноїділянки, розташованої по АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними статтею 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_2 та заяву ОСОБА_2 від 25 листопада 2003 року, ОСОБА_1 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_2 .

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019р. по справі № 2610/3926/2012 задоволено частково заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника Малиновської Е.С. про визнання бездіяльності протиправною; постановлення окремої ухвали; зобов`язання вчинити дії, а саме:

-визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо не виконання забовязань, визначених у постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі №2610/3926/2012.

-зобов`язано Київську міську раду подати до суду звіт про вжиті заходи, протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Листом від 22 січня 2020р. Київська міська рада повідомила про повне виконання постанов Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грдуня 2017р. у справі №826/5426/16 та Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. у справі №2610/3926/2012.

Проте рішення про передачу земельної ділянки на пленарних засіданнях 31 січня 2019р. та 13 лютого 2020р. не було прийняте.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2020р. призначено вказану справу до розгляду.

В судовому засіданні представник заявника 2 підтримала заяву та просила її задовольнити, представники Департаменту земельних ресерсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проти заяви заперечували та просили відмовити в її задоволенні, решта учасників справи в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, поважності причин неявки не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника 2, представників Департаменту земельних ресерсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У ч.ч. 1-3 ст. 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.

При цьому, ст. 382 КАС України передбачено можливість застосування заходів судового контролю не до конкретного відповідача у справі, а до суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення.

Перевіряючи доводи заяви, суд звертає увагу на те, що рішенням суду, ухваленим у цій справі, відповідача було зобов`язано вчинити конкретні дії.

Однак, як встановлено судом та вбачається з матеріалів цієї справи, рішення суду упродовж більше ніж 7 років фактично залишалося відповідачем не виконаним, а права позивачів, на захист яких вони звернулися до суду з позовом у цій справі та які захищені судом - не відновленими.

Разом з тим, суд зазначає, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини рішення у рішенні від 19 березня 1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009р.).

Більш того, у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ також зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (також рішення ЄСПЛ у справі «Метаксас проти Греції» (Metaxas v. Greece) від 27 травня 2004р.; у справі «Лізанець проти України» (Lizanets v. Ukraine) від 31 травня 2007р.).

Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що поданий відповідачем Київською міською радою звіт про виконання судового рішення в цій справі фактично підтверджує, що таке рішення не виконано, суд вбачає наявність достатніх та необхідних правових підстав для застосування до відповідачів заходів в порядку ст. 382 КАС України, а саме слід:

-зобов`язати Київську міську раду та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подати до суду звіт про вжиті заходи щодо виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі №2610/3926/2012, протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Щодо накладення штрафу на Київську міську раду або Київського міського голову ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає, зокрема, територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, зокрема, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Отже, статус керівника колегіального органу розкривається лише через наявність організаційно - розпорядчих функцій щодо діяльності такого органу. Сам керівник не здатен своєю діяльністю чи адміністративною правотворчістю взаємно замінити рішення та дії колегіального органу, хоча він і представляє його (в тому числі, шляхом підписання відповідних прийнятих рішень), бо ж власне підставою для визнання за органом ознаки «колегіального» є спільний (як правило більшістю голосів) порядок прийняття рішень (правових актів управління) та вирішення підвідомчих питань і спорів.

Таким чином, суд вважає, що голова ради (виконуючий обов`язки голови ради) відповідальні за організацію процесу розгляду питання щодо необхідності виконання судового рішення, проте за прийняті колегіальним органом рішення не відповідають, та жодним чином не впливають на його прийняття.

Отже, голова Київської міської ради ОСОБА_8 не може бути підданий штрафу за неприйняття депутатами Київської міської ради рішення щодо задоволення заяв позивачів, а Київська міська рада, як юридична особа, в силу положень ст. 382 КАС України, не є нанежним суб`єктом на який можливо накласти штраф.

Але, з урахуванням того, що постанова суду від 27 червня 2012р. у справі №2610/3926/2012 повинні були виконати та подати звіт про вжиті заходи щодо його виконання не тільки Київська міська рада але й Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), однак рішення суду залишається не виконаним, суд вважає за необхідне накласти на Директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації ОСОБА_9 штраф у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 45400,0 грн.

Половину штрафу у розмірі по 11 350,0 грн. стягнути із Директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , іншу половину у розмірі 22700,0 грн. на користь Державного бюджету України.

При цьому судом враховано, що протягом всього часу розгляду питання судового контролю в суді, представниками Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу щодо виконання цим відповідачем постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі №2610/3926/2012 (розроблення відповідних проектів рішень Київської міської ради щодо відведення в установленому законом порядку позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки з відповідними до цих проектів документами (пояснювальна записка, доручення секретаря Київради, заступника міського голови чи міського голови відповідно до Регламенту Київської міської ради)).

Виходячи з меж заявлених вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви.

На підставівищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 249, 250, 255, 382 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника Малиновської Елли Станіславівни про встановлення судового контролю; накладення штрафу по справі №2610/3926/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_3 , Малиновської Елли Станіславівни , ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного Управління Державної казначейської служби України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які заявляють самостійні вимоги, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртуртранс» про визнання дій/бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії; відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями/бездіяльністю - задовольнити частково.

Зобов`язати Київську міську раду та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подати до суду звіт про вжиті заходи щодо виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі №2610/3926/2012, протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Накласти на Директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації ОСОБА_9 штраф у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 45400,0 /сорок п`ять тисяч чотириста/ грн.

Половину штрафу у розмірі по 11 350,0 /одинадцять тисяч триста п`ятдесят/ грн. стягнути із Директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації Оленича Петра Сергійовича на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , іншу половину у розмірі 22700,0 /двадцять дві тисячі сімсот/ грн. на користь Державного бюджету України.

Ухвала є виконавчим документом в частині стягнення штрафу відповідно до ст. 149 КАС України.

Стягувач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Стягучач 2: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Стягувач 3: Державний бюджет України, отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, рахунок отримувача - UA0026007, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, код класифікації доходів бюджету - 21081100.

Боржник: Директор Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 , вул. Хрещатик, 32-а, м. Київ, 01601, .

Строк пред`явлення виконавчого документу в частині де стягувачем є Державний бюджет України - 3 місяці, а в частині стягнення на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - 3 роки.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Шостого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 06 липня 2021р.

Суддя: