Справа № 520/14907/2020
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 грудня 2021 р. № 520/14907/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Спірідонова М.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії ) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 р. по 23.07.2020 р. протиправною

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо нарахування та виплати однією сумою на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 р. по 23.07.2020 р. та подати до суду в місячний строк звіт про виконання судового рішення.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті позивачу компенсації втрати частини доходу на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року у справі №2040/5872/18 є протиправною та такою, що порушує права позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині позовних вимог щодо визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 протиправною та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо нарахування та виплати однією сумою на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 - залишено без розгляду. В іншій частині позовних вимог розгляд справи було продовжено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 22.01.2020 по 22.07.2020 протиправною. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 22.01.2020 по 22.07.2020. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року було задоволено частково. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 по справі № 520/14907/2020 скасовано, справу направити для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 р по справі № 520/14907/2020 залишено без змін.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року було прийнято до розгляду справу в частині позовних вимог, а саме щодо визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 протиправною та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо нарахування та виплати однією сумою на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020.

Представником відповідача 05.11.2021 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що Рішення ХОАС від 28.08.2018, ухвала ХОАС від 09.10.2018 не зобов`язували органи Пенсійного фонду нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з чим нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів не здійснювалася. Таким чином, порушення встановленого строку виплати перерахованої пенсії не відбулося, підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі №2040/5872/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, викладене у протоколі від 09.07.2018 № 17388/146, про відмову ОСОБА_1 в донарахуванні пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмірі 50% посадового окладу згідно рішення II сесії XXII скликання від 19.10.1994 р, на загальну суму 25203 грн. 28 коп. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 донарахування (перерахунок) пенсії державного службовця з серпня 2008 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмірі 50% посадового окладу згідно рішення II сесії XXII скликання від 19.10.1994 р, на загальну суму 25203 грн. 28 коп. на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії за останні 24 календарні місяці роботи № 01-05 за період з 01.10.2006 р. по 31.09.2008р., яку видано управлінням з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її виходу на пенсію у розмірі 90 відсотків та виплатити її у повному обсязі.

Вказане судове рішення набрало законної сили 28.09.2018 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року у справі №2040/5872/18 виправлено описку, допущену у третьому абзаці резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року, та викладено його у наступній редакції: "Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести ОСОБА_1 здійснити донарахування (перерахунок) пенсії державного службовця з 13 жовтня 2008 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмірі 50% посадового окладу згідно рішення II сесії XXII скликання від 19.10.1994 р, на загальну суму 25203 грн. 28 коп. на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії за останні 24 календарні місяці роботи № 01-05 за період з 01.10.2006 р. по 31.09.2008р., яку видано управлінням з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її виходу на пенсію у розмірі 90 відсотків та виплатити її у повному обсязі".

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначила позивачка, відповідачем лише 23.07.2020 року шляхом безготівкового зарахування на рахунок пенсії суми 112954 грн. 04 коп. виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі №2040/5872/18.

11.09.2020 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про нарахування їй компенсації згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ.

Листом від 07.10.2020 року №7957-11935/М-02/8-2000/20 відповідач роз`яснив позивачці, що для вирішення питання виплати компенсації втрати доходів, оформленого протокольним рішенням необхідно надати відповідну заяву, оформлену згідно Додатку 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо нарахування і виплати позивачці компенсації втрати доходів протиправною, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Су, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі по тексту - Закон №2050-ІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону України №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст.3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону №2050-ІІІ визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Приписами ст.7 Закону №2050-III зазначено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Основними умовами для виплати сум компенсації втрати частини доходів є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 16.05.2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 року у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 року по справі №140/1547/19.

Таким чином, саме з моменту фактичної виплати відповідачем сум пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року по справі №2040/5872/18, як зазначає позивачка, з 23.07.2020 року, у позивачки виникло право на звернення до суду з вимогами щодо визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати їй компенсації втрати частини доходів (пенсії ) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 р. по момент фактичної виплати вказаних сум протиправною та зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 р. по момент фактичної виплати вказаних сум.

З урахуванням наведених вище норм Закону №2050-ІІІ, основною умовою для виплати громадянину компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Разом з тим, пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159) передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Тобто, компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у п.3 Порядку, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу.

Суд зазначає, що дія наведених вище норм поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 15.05.2019 року по справі №759/9631/17 та від 04.02.2020 року по справі № 219/11809/15-а.

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Суд також зазначає, що право позивачки на донарахування (перерахунок) пенсії державного службовця з 13 жовтня 2008 року, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, надбавки працівникам управління Харківської міської ради у розмірі 50% посадового окладу згідно рішення II сесії XXII скликання від 19.10.1994 р, на загальну суму 25203 грн. 28 коп. на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії за останні 24 календарні місяці роботи № 01-05 за період з 01.10.2006 р. по 31.09.2008р., яку видано управлінням з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради із збереженням проценту нарахування пенсії на момент її виходу на пенсію у розмірі 90 відсотків, встановлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі №2040/5872/18, що набрало законної сили, а тому ці обставини згідно вимог ч.4 ст.78 КАС України не підлягають доказуванню у даній справі.

На виконання вищезазначеного рішення суду, 23.07.2020 року відповідачем було здійснено виплату позивачці заборгованості по перерахунку пенсії з 13.10.2008 року по 27.09.2018 року шляхом безготівкового зарахування на рахунок суми 112954 грн. 04 коп., що не заперечується відповідачем, при цьому останнім не було нараховано та виплачено позивачці компенсацію втрати частини доходу за несвоєчасно виплачену пенсію за вказаний період, а отже позовні вимоги в цій частині є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи рішення суду по справі №2040/5872/18, що набрало законної сили, та обставини, які були в ньому встановлені, а також факт отримання позивачкою зазначеного доходу, суд доходить висновку, що позивачка набула право на отримання компенсації втрати частини доходу за несвоєчасно виплачену пенсію.

Доводи відповідача про те, що рішенням від 28.08.2018 року у справі №2040/5872/18 не зобов`язано органи Пенсійного фонду нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, суд з урахуванням наведеного вище вважає необґрунтованими, оскільки компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу. Нарахування та виплата суми пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії.

Посилання відповідача на те, що компенсації можуть виплачуватися як за рахунок коштів самого Фонду, так і за рахунок коштів, що спрямовуються на ці цілі з бюджету, проте Закон №2050 не визначає, з яких саме джерел виплачуються ті чи інші компенсації; забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, суд відхиляє, як такі, що жодним чином не впливають на вирішення даної справи з огляду на зазначені вище висновки суду.

Стосовно позовних вимог про нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати однією сумою, суд зазначає, що оскільки з системного аналізу положень ч. 1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, вбачається, що суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що (у даному конкретному випадку) полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсі

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивачка не навела аргументованих доводів, та не надала доказів того, що прийняте рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись. Тому дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки дане питання було вирішенно в рішенні суду від 17.05.2021 року по даній справі.

Керуючись ст.ст.257,258,262, 246, 255,295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати в період з 13.10.2008 по 21.01.2020 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.