Справа № 380/5024/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року

справа №380/5024/21

провадження № П/380/5092/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника відповідача Стецьків Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою комунального підприємства «Броди» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява комунального підприємства «Броди» (80600, Львівська область, Бродівський район, м. Броди, вул. Залізнична, 44; ) з вимогами до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79035, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 29.12.2020 за №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 29.12.2020 за №5.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що ТОВ «Електроконтакт Захід» на підставі поданих декларації сплачувало узгоджені суми податкових зобов`язань, в строки визначені Податковим кодексом України. Проте, сплачені позивачем кошти були неправомірно спрямовані контролюючим органом в погашення заборгованості згідно ст. 87 Податкового кодексу України. Зазначає, що в позивача відсутня будь-яка заборгованість зі сплати податків до державного бюджету. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення - рішення про накладення штрафу, винесене за порушення термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань відповідно до поданих позивачем декларацій, є протиправним. Позивач зазначає, що застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, є протиправним. На підтвердження цього доводу позивач посилається на те, що контролюючий орган при визначенні дати сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ виходив із дати погашення податкового боргу за цим грошовим зобов`язанням за рахунок коштів, сплачених на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ. Позивач стверджує, що у нього немає зобов`язань із податку на додану вартість по яких виникла податкова заборгованість та які б надавали можливість податковому органу спрямовувати кошти у порядку п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у попередні періоди.

Ухвалою суду від 06.04.2021 вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.04.2021 відкрито загальне позовне провадження у даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Відповідач позов не визнав, 25.05.2021 за вх. № 37018 надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що за результатами проведення камеральної перевірки КП «Броди» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, складено акт від 30.11.2020 №2456/13-01-04-15/03348666, яким встановлено порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість. На підставі даного акту було винесено податкове повідомлення-рішення від 29.12.2020 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на підставі ст. 126 ПК України за затримку 88 86 86 83 71 59 57 56 55 52 51 календарних днів сплати/за несплату грошового зобов`язання в сумі 585681,05 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 177136,21 грн. Також на підставі вищезгаданого акту було винесено податкове повідомлення-рішення від 29.12.2020 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на підставі ст. 126 ПК України за затримку на 27 календарних днів сплати/ за несплату грошового зобов`язання в сумі 4766,60 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 476,66 грн. Зазначає, що оскільки у позивача практично протягом усього спірного періоду в ІКП була наявна недоїмка, обліковувались штрафні санкції та пеня, за рахунок поточних платежів у відповідності до вимог ст. 87 ПК України погашалися несплачені податкові зобов`язання у порядку календарної черговості їх винекнення по документах, які відображені у розрахунках до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Крім цього, зазначає, що Верховним Судом сформовано правову позицію щодо можливості застосування до платника податків штрафних санкцій при виконанні контролюючим органом встановленого положеннями пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України обов`язку зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати. З огляду на наведене просить суд у задоволенні позову відмовити.

08.07.2021 за вх. №48877 від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів. Зазначив, що у позовній заяві повідомляв про те, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №380/5561/20 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі за позовом КП «Броди» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 19.06.2019 №. Зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 3 справі №380/5561/20 позов задоволено повністю. Зазначене судове рішення підтверджує, що податкового боргу у позивача не виникало, на думку позивача.

08.07.2021 за вх.№48870 від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника. Позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити.

Ухвалою суду від 15.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У зв`язку з неявкою позивача у перше судове засідання, яке призначене на 07.09.2021 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 23.09.2021.

23.09.2021 за вх. №69174 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів.

У засіданні суду, яке відбулось 23.09.2021 представником позивача подано клопотання про доулчення додаткових доказів до матеріалів справи. Зазначив, що Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі №380/5024/21 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 без змін. Відтак рішення набрало законної сили.

07.10.2021 за вх. №73068 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по суті спору, надано деталізовані пояснення щодо розрахунку штрафних санкцій у вигляді таблиці.

21.10.2021 за вх. №10764ел. від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення. Зазначив, що комунальним підприємством «Броди» (в межах 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України для подання податкової декларації) і в повному обсязі сплачувався задекларований податок на додану вартість. При цьому, податковий орган, у тому числі у наданих для ознайомлення деталізованих пояснення щодо розрахунку штрафних санкцій у вигляді таблиці, суми податку на додану вартість, які сплачувалися за результатами поточної господарської діяльності в наступних місяцях відносить до оплат за попередні податкові періоди відповідно до поданих податкових декларацій з податку на додану вартість, які також були оплачені.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, призначене на 21.10.2021 та не повідомлення причин такої неявки, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 02.11.2021.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці, розгляд справи №380/5024/21, призначений на 02.11.2021 не відбувся.

Розгляд справи призначено на 23.11.2021 об 11:30 год.

У засіданні суду, яке відбулось 23.11.2021 представником позивача долучено копію зворотнього боку облікової картки платина податків позивача, з якого судом встановлено, що станом на 31.12.2018 за позивачем числиться недоїмка в сумі 101422,9 гривень. Представник відповідача зазначив, що вказана недоїмка виникла на підставі поданих позивачем податкових деклараціях та штрафних санкцій, а також було винесено податкове повідомлення-рішення.

У засіданні суду представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. Судом таке клопотання задоволено, ухвалено відкласти розгляд справи на 07.12.2021.

У засідання суду, призначене на 07.12.2021 представник позивача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на неявку позивача та не повідомлення про причини такої неявки, відсутності інших підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за даної явки та на підставі зібраних доказів.

Представник відповідача заперечив щодо заявлених позовних вимог, з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін у засіданнях суду , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до таких висновків.

Судом встановлено, що Головним управління ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість за квітень-липень 2020 року.

Перевірку розпочато та закінчено 30.11.2020.

Перевіркою встановлено, що згідно:

- податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року сума ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, становить 101781 грн.;

податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року сума ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, становить 152923 грн.;

податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року сума ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, становить 160264 грн.;

податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року сума ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, становить 157626 грн.;

податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року сума ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, становить 170713 грн.;

Крім цього, перевіркою встановлено, що платник порушує строки сплати суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначених у Податковій декларації з податку на додану вартість за березень - липень 2020 року, протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із внесеними змінами та доповненнями, зокрема:

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.04.2020 (дата нарахування 30.04.2020, дата сплати 25.06.2020; кількість днів затримки 56; сума сплаченого боргу 49135,5 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.04.2020 (дата нарахування 30.04.2020, дата сплати 24.06.2020; кількість днів затримки 55; сума сплаченого боргу 41025,15 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.04.2020 (дата нарахування 30.04.2020, дата сплати 22.07.2020; кількість днів затримки 83; сума сплаченого боргу 11619,35 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.05.2020 (дата нарахування 01.06.2020, дата сплати 23.07.2020; кількість днів затримки 52; сума сплаченого боргу 46497,5 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.05.2020 (дата нарахування 01.06.2020, дата сплати 26.08.2020; кількість днів затримки 86; сума сплаченого боргу 6566,35 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.05.2020 (дата нарахування 01.06.2020, дата сплати 11.08.2020; кількість днів затримки 71; сума сплаченого боргу 250,00 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.05.2020 (дата нарахування 01.06.2020, дата сплати 22.07.2020; кількість днів затримки 51; сума сплаченого боргу 99509,15 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 18.06.2020 (дата нарахування 30.06.2020, дата сплати 26.08.2020; кількість днів затримки 57; сума сплаченого боргу 160264 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.07.2020 (дата нарахування 30.07.2020, дата сплати 26.08.2020; кількість днів затримки 27; сума сплаченого боргу 4766,6 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.08.2020 (дата нарахування 31.08.2020, дата сплати 29.10.2020; кількість днів затримки 59; сума сплаченого боргу 98919,5 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.08.2020 (дата нарахування 31.08.2020, дата сплати 25.11.2020; кількість днів затримки 86; сума сплаченого боргу 51146,5 грн.);

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.08.2020 (дата нарахування 31.08.2020, дата сплати 27.11.2020; кількість днів затримки 88; сума сплаченого боргу 20647,05 грн.);

За результатами перевірки складено Акт від 30.11.2020 №2456/13-01-04-15/0334866 на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення від 29.12.2020 №, яким нараховано штраф у розмірі 20% грошового зобов`язання у сумі 117132,21 грн. за затримку на 88 86 86 83 71 59 57 56 55 52 51 календарних днів сплати та від 29.12.2020 №, яким нараховано штраф у розмір 10% за затримку на 27 календарних днів сплати грошового зобов`язання 4766,60 грн. у сумі 476,66 грн.

Відповідач стверджує, що у позивача протягом практично усього спірного період в інтегрованій картці платника податків була наявною недоїмка, обліковувалися штрафні санкція та пеня, за рахунок поточних платежів у відповідності до вимог ст. 87 Податкового кодексу погашалися несплачені податкові зобов`язання у порядку календарної черговості їх виникнення по документах, які відображені у розрахунках до оскаржуваних податкових-повідомленнях рішень.

Вказану заборгованість погашено відповідачем за рахунок коштів в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Позивач в позовній заяві вказує на те, що контролюючий орган не мав права вчиняти вищевказані дії, тобто зараховувати сплачені кошти за борги попередніх періодів.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 54.1. статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1. статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 126.1. ст.126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.1 п. 75 ст. 75 ПКУ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України доповнено абзацом другим, відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже на час проведення відповідачем (30.11.2020) камеральної перевірки ПК України чітко визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлений ст.76 ПК України.

Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 р. статтю 76 ПК України доповнено пунктом 76.3, відповідно до якого камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Суд наголошує, що 30 листопада 2020 року Головним управлінням ДПС у Львівській області було проведено камеральну перевірку Комунального підприємства «Броди» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість (тобто з інших питань).

Отже, строки давності проведення перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно з абзацом другим 76.3 статті 76 ПК України визначаються статтею 102 ПК України і дотримано .

Відповідно до пункту 102.1. статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Суд встановив, що проведення відповідачем камеральної перевірки своєчасності сплати позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість відбувалося на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, що відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 є самостійним предметом камеральної перевірки, а не камеральної перевірки податкової декларації або уточнюючого розрахунку, яка може бути проведена лише протягом 30 календарних днів.

Суд зазначає, що з 01 січня 2017 року з моменту набрання чинності Законом №1797-VIII від 21 грудня 2016 року у податкового органу з`явились підстави для проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, та з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.

Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі №820/2244/17.

Камеральну перевірку проведено відповідачем 30.11.2020, тобто після набрання чинності Законом України №1797-VIII, а відтак податковий орган, провівши таку перевірку та встановивши порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість із прийняттям оскаржуваних рішень, діяв в межах наданих повноважень та відповідно до приписів чинного законодавства.

Суд встановив, що позивач не сплатив податкові зобов`язання з податку на додану вартість та податку визначених Податковим кодексом України строків, прострочення становило до та більше 30 календарних днів, а саме: податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.04.2020 - кількість днів затримки 56; податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.04.2020 - кількість днів затримки 55; податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.04.2020 - кількість днів затримки 83; податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.05.2020- кількість днів затримки 52; сума сплаченого боргу 46497,5 грн.); податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.05.2020 - кількість днів затримки 86; податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.05.2020 - кількість днів затримки 71; податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.05.2020 - кількість днів затримки 51; податкова декларація з податку на додану вартість № від 18.06.2020 - кількість днів затримки 57; сума сплаченого боргу 160264 грн.); податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.07.2020 - кількість днів затримки 27; податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.08.2020 - кількість днів затримки 59; податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.08.2020 - кількість днів затримки 86; податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.08.2020 - кількість днів затримки 88, у зв`язку з чим до нього були застосовані штрафні санкції у розмірі 20% від погашеної суми податкового боргу, передбачені п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 113.1 статті 113 Податкового кодексу України, строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відтак, спрямування податковим органом сплаченого позивачем грошового зобов`язання є фактично сплатою простроченого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд встановив, що до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень додано розрахунок штрафних санкцій, зі змісту якого вбачається, що у ньому зазначено документи, за якими рахувався податковий борг, дата його виникнення, дата зарахування грошових коштів в погашення податкового боргу, кількість днів прострочення сплати, розмір та сума штрафу.

Крім того, норма п.126.1 ст.126 ПК України є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого ПК України строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.

Таким чином, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник саме після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Передбачена п.126.1 ст.126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу.

Отже, спрямування податковим органом сплаченого позивачем грошового зобов`язання є фактично сплатою простроченого грошового зобов`язання.

Щодо покликань позивача на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №380/5024/21, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 залишено без змін та яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 19.06.2019 № суд зазначає таке.

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 19.06.2019 № до комунального підприємства «Броди», код ЄДРПОУ 3348666 на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 317 917,53 грн., в тому числі:

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 3 087 613,81грн. штраф у розмірі 10 % - 308061,40 грн.

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 30 520,42 грн. штраф у розмірі 30 % - 9 156,13 грн.

Однак, оскільки у позивача протягом практично усього спірного періоду в інтегрованій картці платника була наявна недоїмка, обліковувалися штрафні санкція та пеня, за рахунок поточних платежів у відповідності до вимог ст.87 ПК України погашалися несплачені податкові зобов`язання у порядку календарної черговості їх виникнення по документах, які відображені у розрахунках до оскаржуваних податкових повідомлень рішень.

Правопорушення, відповідальність за яке встановлена пунктом 126.1статті 126.1 ПК України полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов`язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов`язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом ДПА України від 18.07.05 року № 276, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.05 за № 843/11123 (далі в тексті - Інструкція №276), нарахуванню в особових рахунках платників підлягають податкові зобов`язання, штрафні санкції та пеня, самостійно визначені платником; податкові зобов`язання, штрафні санкції та пеня, нараховані органом державної податкової служби та узгоджені платником відповідно до чинного законодавства. Пунктом 4.3 Інструкції №276 встановлено, що нарахування платежів до бюджету в особових рахунках платників податків здійснюються відповідно до порядків адміністрування відповідних податків, розроблених на підставі чинного законодавства. Нарахування узгоджених податкових зобов`язань у картках особових рахунків платників здійснюється датою граничного терміну сплати зазначених зобов`язань.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що штрафні санкції застосовуються виходячи з даних інтегрованої картки платника податків про наявність недоїмки (податкового боргу). Крім того, відповідно до п.2 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 07.04.2016 № 422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Як проаналізовано судом дати подачі декларацій з податку на додатну вартість платником податків і дату сплати по долучених платіжних доручення, суд вбачає і порушення терміну сплати і при заперечені позивача, щодо відсутності прав у відповідача до погашення заборгованості по черговості виникнення такої. Із поданих декларацій і доказів сплати: за квітень декларація подана 14.04.2020 (сума до сплати 101 781грн) сплата 24.06.20, 25.06.20, 22.07.20 (термін сплати 30.04.2020); декларація подана 20.05.2020 (сума 152923 грн) сплата 22.07.2020, 23.07.2020, 11.08.2020, 26.08.2020 (термін сплати 30.05.2020); декларація подана 18.06.2020 (сума до сплати 160 264грн ) сплата 26.08.2020, 26.08.2020, 26.08.2020 (термін сплати 30.06.2020); декларація подана 17.07.2020 (сума до сплати 15 762 грн) сплачено 26.08.2020 (термін сплати 30.07.2020); декларація подана 19.08.2020 (сума до сплати 170 713) сплачено 29.10.2020 29.10.2020, 25.11.2020, 27.11.2020 (термін сплати 30.08.2020) вбачається порушення строків сплати. Отже твердження позивач про відсутність порушень з боку строків сплати самостійно задекларованих сум не відповідає дійсності і спростовується долученими самим же позивачем доказами. Крім того, як вбачається з інтегрованої картки платника 11.09.2020 на суму 273577,64 грн. та 11.09.2020 на суму 44339,00 грн. на загальну суму 317916,64 грн (сума штрафної санкції по рішенню суду у справі №380/5024/21), відбулося коригування, тобто нараховану суму штрафної санкції по оскаржуваних податкових повідомленнях рішеннях на користь платника виключено із обліку донараховані штрафні санкції по податковому повідомленню рішенню від 19.06.2019, яке і скасовано рішенням суду за 2020 рік у справі №380/5024/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а відповідач довів правомірність прийнятих ним рішень, а тому у задоволенні позову слід відмовити..

Виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову комунального підприємства «Броди» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Судовий збір стягненню не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.12.2021.

Суддя Сподарик Н.І.