Справа № 534/975/21
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/975/21
№ 6-а/534/2/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Куц Т.О.

за участю секретаря Визіренко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні скаргу ОСОБА_1 до Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанов державного виконавця ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Південн-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанов державного виконавця посилаючись на те, що постановою Горішньоплавнівського міського ВДВС відкрито виконавче проадження з виконання постанови №48015913про стягнення з нього штрафу у розмірі 3400 грн при цьому зазначив, що вказана постанова набрала законної сили 11.06.2021, однак ним 10.06.2021 було подано позов про скасування вказаної постанови та надано виконавцю підтвердження про її оскарження.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2021, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови №48 015913 виданої 01.06.2021 Кременчуцьким РУ ГУ ДСНС України у Полтавській області ВП №65833100. Визнати незаконною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження виконавчого провадження від 17.06.2021 ВП № 65833100. Визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 17.06.2021 ВП №65833100.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 липня 2021 року було відкрито провадження у справі з призначенням справи до судового розгляду (а.с. 20).

Позивач та його представник адвокат Макарчук Ю.М. в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, направили до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутність .

Представник Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Південн-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність .

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Горішньоплавнівського МВ ДВС 17.06.2021 було відкрито виконавче провадження № 65833100 з виконання постанови №48015913 виданого 01.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с.13).

Постановою старшого державного виконавця Горішньоплавнівського МВ ДВС від 17.06.2021 стягнуто з ОСОБА_1 на користь відділу ДВС виконавчого збору у розмірі 340 грн та винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №65833100.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 оскаржив постанову по справі про адміністративне правопорущення ПО № 015913 від 01.06.2021 та протоколу про адміністративне правопорушення ПО № 015913 від 01.06.2021, та 10.06.2021 подав до суду позовну заяву про їх оскарження (а.с.5).

Отже на момент прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 подвійного розміру штрафу визначеного постановою № 015913, зазначена постанова була предметом оскарження у Комсомольському міському суді Полтавської області, тобто не набрала законної сили, а отже повинна була повернута без прийняття до виконання.

Відповідно до частини другої статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтями 40, 42 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 4 ст 42 ЗУ «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Враховуючи викладене, у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений в оскаржуваних постановах, а тому такі постанови не відповідають вимогам статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження».

Виходячи з викладеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2021, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови №48 015913 виданої 01.06.2021 Кременчуцьким РУ ГУ ДСНС України у Полтавській області ВП №65833100.

Визнати незаконною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження виконавчого провадження від 17.06.2021 ВП № 65833100.

Визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 17.06.2021 ВП №65833100.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Полтавську, Сумську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя Т.О.Куц