Справа № 480/6843/21
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2021 року Справа № 480/6843/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6843/21
за позовом ОСОБА_1
до Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області, в якій просить:
1.Визнати протиправним та скасувати рішення 4 сесії восьмого скликання Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області № 4/100 від 26 січня 2021 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».
2. Зобов`язати Вільшанську сільську раду Роменського району Сумської області у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 , на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки площею 2 гектара для ведення особистого селянського господарства, у відповідності до наданої ним заяви від 20 грудня 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.12.2019 року звернувся із заявою до відповідача, в якій просив передати безоплатно у власність із земель комунальної власності, земельну ділянку плоіцею 2 гектара для ведення особистого селянського господарства.
Рішенням 33 сесії 7 скликання Вільшанської сільської ради прийняла від 11.01.2020 року № 33/23 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,30 га, замість бажаної в 2 га.

Не погодившись з даним рішенням позивач подав заяву до відповідача, в якій просив скасувати рішення 33 сесії 7 скликання Вільшанської сільської ради від 11 січня 2020 року № 33/23 як таке, що не базується на нормах закону, прийняте без врахування ст. 118 Земельного кодексу України та як наслідок є незаконним та протиправним.

07.04.2020 року відповідачем на 36 сесії 7 скликання було розглянуто дану заяву та прийнято рішення № 36/48, відповідно до якого рішення 33/23 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 " втратило чинність. Позивачеві було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з зазначенням такої самої, як і в попередньому рішенні площі - 0,30 га.

Не погодившись з даним рішенням позивач звернувся до суду та рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 по справі № 480/6384/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, суд визнав протиправним та скасував пункт другий рішення 36 сесії 7 скликання Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 07.04. 2020 року № 36/48 в частині надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,30 га. Вільшанську сільську раду Недригайлівського району Сумської області зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.12.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 гектара та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки наданої судом.

На виконання вищезазначеного рішення Сумського окружного адміністративного суду відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 і рішенням Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області № 4/100 від 26.01.2021 року ОСОБА_1 знову надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,30 га.

Позивач вважає прийняте відповідачем рішення жодних підстав, які можуть обмежувати або унеможливлювати безоплатну передачу запитуваної позивачем земельної ділянки у власність не містить. Відтак, надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,30 га замість бажаної, орієнтовною площею 2 га призвело до безпідставного звуження обсягу його існуючого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах встановленого законом розміру.

Ухвалою суду від 30.07.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач звернувся до Вільшанської сільської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га, яка розташована на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області для ведення особистого селянського господарства.

26.01.2021 р. Вільшанською сільською радою Сумської області 8 скликання повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20.12.2019 р. і прийнято рішення №4/100 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 ». Прийнятим рішенням надано позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,30 га, що є меншим розміром, аніж запитував позивач у відповідному клопотанні.

Разом з тим, з огляду на положення ст. 121 ЗК України щодо норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам площа конкретної земельної ділянки не може перевищувати передбачену у цій нормі, проте може бути меншою. Площа конкретної ділянки, що приватизується, може залежати від наявності вільних земель, призначених для передачі у власність громадянам України, встановлених обмежень, планувальної документації конкретного масиву земель тощо.

Тобто Вільшанська сільська рада Сумської області, приймаючи оскаржуване рішення, як орган місцевого самоврядування, який представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, має право розпоряджатися землями комунальної власності з урахуванням будь-яких правомірних цілей, зокрема, надаючи перевагу жителям села. У зв`язку з цим сільська рада має право надавати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства будь-якого розміру в межах до 2,0 га, а також встановлювати різні їх розміри для членів територіальної громади і громадян, які до неї не належать.

Отже, приймаючи на пленарному засіданні ради прямим відкритим голосуванням спірне рішення, Вільшанською сільською радою були дотримані вимоги чинного законодавства України, а тому воно відповідає приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Враховуючи вищезазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 41-43).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, позовну заяву та відзив, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою від 20.12.2019 року до відповідача, в якій просив передати безоплатно у власність із земель комунальної власності, земельну ділянку плоіцею 2 гектара для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9).

Рішенням 33 сесії 7 скликання Вільшанської сільської ради прийняла від 11.01.2020 року № 33/23 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,30 га, замість бажаної в 2 га (а.с. 13).

Не погодившись з даним рішенням позивач подав заяву до відповідача, в якій просив скасувати рішення 33 сесії 7 скликання Вільшанської сільської ради від 11 січня 2020 року № 33/23 як таке, що не базується на нормах закону, прийняте без врахування ст. 118 Земельного кодексу України та як наслідок є незаконним та протиправним (а.с. 14).

07.04.2020 року відповідачем на 36 сесії 7 скликання було розглянуто дану заяву та прийнято рішення № 36/48, відповідно до якого рішення 33/23 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 " втратило чинність. Позивачеві було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з зазначенням такої самої, як і в попередньому рішенні площі - 0,30 га (а.с. 15).

Не погодившись з даним рішенням позивач звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 по справі № 480/6384/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт другий рішення тридцять шостої сесії сьомого скликання Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 07.04.2020 №36/48 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 " в частині надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,30 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованих за межами населеного пункту на території Зеленківського старостинського округу Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області відповідно до доданих графічних матеріалів. Зобов`язано Вільшанську сільську раду Недригайлівського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.12.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Зеленківського старостинського округу Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом. У задоволенні інших вимог відмовлено (а.с. 16-18).

На виконання вищезазначеного рішення Сумського окружного адміністративного суду відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 і рішенням Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області № 4/100 від 26.01.2021 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,30 га (а.с. 19-20).

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно зі ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні") сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.1 ст.59 Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Земельний кодекс України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Вказані норми кореспондуються із частиною 1 статті 122 Земельного Кодексу України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою від 20.12.2019, в якій просив відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовним розміром 2 га у відповідності до ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектарів.

Тобто у своїй заяві позивач вказав площу земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність із земель комунальної власності, в межах норм безоплатної приватизації встановлених Земельним кодексом України, а саме 2 га.

При цьому, згідно із частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст.118 Земельного кодексу України відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого "земельного" питання. З огляду на вимоги частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.02.2019 у справі № 820/688/17, в якому Суд наголосив, що рішення відповідача про відмову в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не може відповідати критеріям, установленим ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо не надає чіткої та зрозумілої відповіді стосовно наявності причини (причин), які унеможливлюють позитивне вирішення порушеного позивачем питання. Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України така відмова має бути мотивованою, а підставою відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом, відповідач рішенням від 26.01.2021 з метою подальшого розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства виділив позивачу земельну ділянку орієнтовною площею 0,30 га.

При цьому, суд зазначає, що вказане рішення відповідача не містить обґрунтувань причин, з яких неможливо задовольнити заяву позивача у повному обсязі та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею саме 2,0 га.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак, враховуючи, що відповідач безпідставно зменшив оскаржуваним рішенням площу бажаної земельної ділянки, на отримання якої позивач подав заяву від 20.12.2019, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що рішення Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області від 26.01.2021 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 ", яким позивачу з метою подальшого розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства виділено земельну ділянку орієнтовною площею 0,30 га замість 2 га, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вбачає необхідним визнати таке рішення протиправним та скасувати його.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки площею 2 гектара для ведення особистого селянського господарства, у відповідності до наданої ним заяви від 20 грудня 2019 р., суд зазначає наступне.

Згідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано частиною шостою статті 118 ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 05 березня 2019 року по справі №2040/6320/18.

Враховуючи викладене та те, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 року по справі № 480/6384/20 вже було визнано рішення Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області в частині надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,30 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованих за межами населеного пункту на території Зеленківського старостинського округу Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області відповідно до доданих графічних матеріалів, а також було зобов`язано Вільшанську сільську раду Недригайлівського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.12.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Зеленківського старостинського округу Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 908,00 грн. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією від 25.07.2021 р. (а.с. 8).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 4 сесії восьмого скликання Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області № 4/100 від 26 січня 2021 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Вільшанську сільську раду Роменського району Сумської області (42127, Сумська область, Недригайлівський район, с. Вільшана, вул. Київський шлях, 1-А, ) прийняти рішення про надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Зеленківської сільської ради Недригайлівського району Сумської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області (42127, Сумська область, Недригайлівський район, с. Вільшана, вул. Київський шлях, 1-А, ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук