Справа № 420/5257/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/5257/21

Суддя в суді І інстанції Самойлюк Г.П. Рішення суду І інстанції прийнято у м. Одеса

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Бахової Вікторії Іванівни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Юридичного департаменту Одеської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Бахової Вікторії Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Юридичному департаменту Одеської міської ради, державному реєстратору прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Баховій Вікторії Іванівні про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 57372330 від 30 березня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року задоволено позовні вимоги, а саме: визнано протиправним та скасування рішення № 57372330 від 30 березня 2021 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов`язано юридичний департамент повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57372330 від 30 березня 2021 року для проведення державної реєстрації припинення обтяження за реєстраційним номером № 1643414 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року, у справі №522/15920/20, з урахуванням висновків суду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради, після отримання заяви позивача про здійснення державної реєстрації, зроблено правомірний висновок про те, що позивачем подано документи до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав.

В даному випадку, на переконання апелянта, у межах спірних правовідносин арешт з нерухомого майна, що накладений державним виконавцем, мав бути знятий державним виконавцем по закінченню відповідного виконавчого провадження або після повернення відповідного виконавчого документу.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як спірні реєстраційні дії мають бути вчинені Юридичним департаментом Одеської міської ради.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року, у справі № 522/15920/20, задоволено позов ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України, третя особа Юридичний департамент Одеської міської ради, про зняття арешту з майна задоволено, а саме знято арешт з нерухомого майна: ј частки квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

При цьому, у рішенні Приморського районного суду м. Одеси зазначено, що це рішення є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Управлінням державної реєстрації юридичного Департаменту ОМР.

Тому, 30 березня 2021 року представником позивача подано до Юридичного департаменту Одеської міської ради заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 57372330 від 30 березня 2021 року для проведення державної реєстрації припинення обтяження за реєстраційним номером № 1643414.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Бахової В.І. № 57372330 від 30 березня 2021 року відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», а саме через подання документів до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав (а.с. 9).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як спірні реєстраційні дії мають бути вчинені Юридичним департаментом Одеської міської ради, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ч. 1 ст. 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Згідно ч. 3 ст. 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення.

З іншого боку, згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

При цьому, згідно п. 9 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для відмови в державній реєстрації прав є подання документів до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення державного реєстратора № 57372330 від 30 березня 2021 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

В даному випадку, позивач звернувся до Юридичного департаменту Одеської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації припинення обтяження за реєстраційним номером № 1643414 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для подання відповідної заяви стало рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року, у справі №522/15920/20, яким знято арешт з вищевказаного нерухомого майна (його частини).

Проте, державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради зроблено висновок про те, що позивачем подано документи до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, так як у межах спірних правовідносин реєстраційні дії мають вчинятись державним виконавцем.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегією суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року, у справі № 522/15920/20, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 подано заяву до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Міністерства юстиції України про зняття арешту з належного їй нерухомого майна.

В свою чергу, листом виконавчого органу від 03 вересня 2020 року повідомлено позивача про те, що 27 січня 2005 року за постановою АА 173830 Другого ВДВС Приморського РУЮ м. Одеси накладено арешт на ј частку квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Крім того, позивача повідомлено, про неможливість встановити при виконанні якого виконавчого документа та у межах якого виконавчого провадження накладено вищевказаний арешт через знищення архівних справ по закінченню строків їх зберігання.

В свою чергу, у резолютивній частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року, у справі № 522/15920/20, зроблено висновок про те, що дане рішення є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Управлінням державної реєстрації Юридичного департаменту ОМР.

Крім того, Юридичний департамент Одеської міської ради приймав участь у розгляді даної справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що положеннями ст. 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнано особливості проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень.

З іншого боку, сторонами у справі не заперечується, що держані реєстратори Юридичного департамента Одеської міської ради мають право здійснювати реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно згідно положень ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за заявою зацікавлених у цьому осіб.

Проте, як зазначено вище, державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради, після отримання заяви позивача, зроблено висновок про те, що позивачем подано документи до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, так як у межах спірних правовідносин реєстраційні дії мають вчинятись державним виконавцем.

Між тим, як вбачається з аналізу вищевикладених норм законодавства, у межах конкретного виконавчого провадження, державний виконавець може накласти арешт на майно (кошти) боржника, шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника.

При цьому, у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В свою чергу, як зазначено вище, у межах спірних правовідносин, за відсутності триваючого виконавчого провадження, накладене на майно позивача обтяження не знято та залишається чинним.

З іншого боку, наразі у Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України відсутні матеріали виконавчого провадження у межах якого накладено відповідний арешт, а також взагалі відсутні відомості про таке виконавче провадження.

В даному випадку, саме вказані обставини стали підставою для прийняття рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2020 року, у справі № 522/15920/20, яким визначено Юридичний департамент Одеської міської ради у якості належного суб`єкта для проведення спірних реєстраційних дій.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що загальні доводи апеляційної скарги про те, що арешт з нерухомого майна, накладений державним виконавцем, мав бути знятий державним виконавцем по закінченню відповідного виконавчого провадження або після повернення відповідного виконавчого документу, не спростовують того факту, що відповідач також наділений правом на вчинення спірної реєстраційної дії.

В даному випадку, необхідність вчинення таких дій саме відповідачами обґрунтовується особливостями спірних правовідносин, які унеможливлюють вчинення таких дій державним виконавцем.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не порушено норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу державного реєстратора прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Бахової Вікторії Іванівни залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.