Справа № 280/833/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/833/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Рубана А.В.

за участі представників позивача Багмута Г.В., Гусельнікова М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромстрой» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в адміністративній справі №280/833/21 (головуючий суддя першої інстанції - Новікова І.В., повний текст рішення складено 26.05.2021 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромстрой» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.01.2021 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з даним позовом, в яком просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 20.10.2020 року № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 669175,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки, є хибними та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства. Позивач вказує, що діяв у межах господарської діяльності та у відповідності до Податкового кодексу України при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, оперуючи даними податкових накладних, складених контрагентами, та належним чином зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначає, що в ході перевірки відповідачем не виявлено ані невідповідності дій ТОВ «Інтерпромстрой» наведеним нормам, ані розходжень чи відхилень між задекларованими показниками підприємства-позивача та контрагентам. Позивач вважає, що контролюючий орган протиправно встановив порушення вимог податкового законодавства, попередньо не встановивши порушення податкового законодавства контрагентами позивача. Натомість позивачем надано до перевірки всі первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій з ТОВ «Комплемент», ТОВ «Твінд ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер», ТОВ «Флагмані», ТОВ «ПЛК», ТОВ «АБС Агро», ТОВ «Консоль-Строй», ПП «Авалон 2002», ТОВ «Білді Груп», ТОВ «Вотерхаус Груп», проте, відповідачем такі документи до уваги прийнято не було, а встановлено формальні недоліки щодо відсутності у контрагентів трудових ресурсів, доказів транспортування товару, тощо. Позивач вважає, що контролюючим органом в ході перевірки не здобуто беззаперечних доказів протиправної діяльності як позивача так і його контрагентів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 20.10.2020 року № в частині зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 233792,01 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпромстрой» () перебуває на обліку в контролюючих органах з 08.12.2015 року. Основним видом діяльності Товариства є діяльність у сфері архітектури (код КВЕД 71.11).

Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

В період з 07.09.2020 року по 11.09.2020 року ГУ ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Інтерпромстрой» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за липень 2020 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах (жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року), за результатами якої 22.09.2020 року складено акт перевірки №221/08-01-05-07/4016609 (а.с.18-80 т.1).

Висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 669175 грн. за липень 2020 року.

На підставі вказаного вище акту перевірки контролюючим органом 20.10.2020 року прийнято податкове повідомлення рішення №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 669175,00 грн. (а.с.91,92 т.1).

Позивачем здійснювалась процедура адміністративного оскарження вищезазначеного податкового повідомлення рішення до ДПС України. Рішенням ДПС України від 11.01.2021 року №274/6/99-00-06-01-01-06 спірне податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу залишено без задоволення.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що позивачем податкове повідомлення-рішення не оскаржується в частині зменшення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 193,70 грн., в іншій частині позивач не погодившись з прийнятим рішенням контролюючого органу, оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що з досліджених первинних документів, наданих позивачем під час перевірки та до матеріалів справи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, в результаті господарських операцій з ТОВ «Комплемент», ТОВ «ПЛК», ТОВ «АБС Агро», ТОВ «Консоль-Строй», ПП «Авалон 2002», ТОВ «Білді Груп» та ТОВ «Вотерхаус Груп» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про неотримання товарів/послуг від вказаних контрагентів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно проведено формування показників податкової звітності, у тому числі, як наслідок від`ємного значення, по операціям із ТОВ «Комплемент», ТОВ «ПЛК», ТОВ «АБС Агро», ТОВ «Консоль-Строй», ПП «Авалон 2002», ТОВ «Білді Груп» та ТОВ «Вотерхаус Груп».

Проте, дослідивши матеріали справи та документи, виписані від імені контрагентів позивача ТОВ «Твін ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер» та ТОВ «Флагмані», суд першої інстанції дійшов висновку, що такі операції фактично не відбувались, а відбувалось лише документальне оформлення укладених договорів з метою штучного збільшення від`ємного значення з ПДВ. Суд зазначив, що в операціях з ТОВ «Твін ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер» та ТОВ «Флагмані» відсутня ділова мета для укладання договорів з такими контрагентами, з огляду і на те, що договори з ТОВ «Твін ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер» та ТОВ «Флагмані» укладені позивачем майже в один і той самий проміжок часу та стосуються надання одних і тих самих послуг.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому в цій частині рішення суду апеляційним судом не перевіряється.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З акту перевірки вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

З матеріалів справи вбачається, що перевіряємий період позивач мав гоподарські відносини, зокрема, ТОВ «Твінд ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер», ТОВ «Флагмані».

Крім того, 04.09.2019 року між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/10 про надання клінігових послуг, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому, у відповідності до умов даного Договору, клінінгові послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (а.с.66-67 т.2).

Також 04.09.2019 року між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/09 про ремонт і обслуговування офісної техніки, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому, у відповідності до умов даного Договору, послугу, а Замовник зобов`язується прийняти послугу та оплатити її (а.с.68-70 т.2).

Також 04.09.2019 року між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/08 про надання секретарських послуг, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання секретарських послуг в порядку та на умовах, що визначені даним договором (а.с.71 т.2).

Також 04.09.2019 року між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/07 про пошук та залучення клієнтів, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання здійснювати від свого імені, але за рахунок замовника залучення організацій та громадян (у тому числі індивідуальних підприємців) (а.с.72-73 т.2).

Також 04.09.2019 року між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/06 про надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності підприємства, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому, у відповідності до умов даного Договору, спеціальну інформацію (кваліфіковану консультацію), а замовник зобов`язується прийняти послугу та оплатити її (а.с.74-74т.2).

Також 04.09.2019 року між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/05 про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому, у відповідності до умов даного Договору, послугу з підбору та забезпеченню персоналом, а замовник зобов`язується прийняти послугу та оплатити її (а.с.76-78 т.2).

Також 04.09.2019 року між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/04 про надання послуг із ведення бухгалтерського обліку, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг із ведення бухгалтерського обліку в порядку, в обсязі й на умовах, визначених цим Договором (а.с.79-81 т.2).

Також 04.09.2019 року між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/03 про надання юридичних послуг, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому, у відповідності до умов даного Договору, послугу, а замовник зобов`язується прийняти послугу та оплатити її (а.с.82-84 т.2).

Також 04.09.2019 між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/02 про документальне супроводження діяльності підприємства, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому, у відповідності до умов даного Договору послугу, а замовник зобов`язується прийняти послугу та оплатити її (а.с.85-87 т.2).

Також 04.09.2019 року між ТОВ «Вергер» (виконавець) та ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) укладено Договір №ІПС-04/09/01 про надання рекламних послуг, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому, у відповідності до умов даного Договору, рекламні послуги, а Замовник зобов`язується прийняти послугу та оплатити її (а.с.88 т.2).

Крім того, між позивачем та ТОВ «Вергер» укладались аналогічні за змістом договори протягом інших періодів:

- від 03.10.2019 року №ІПС-03/10/16 про надання послуг із ведення податкового обліку (а.с.134-136 т.2);

- від 03.10.2019 року №ІПС-03/10/15 про ремонт і обслуговування офісної техніки (а.с.137-139 т.2);

- від 03.10.2019 року №ІПС-03/10/14 про надання послуг із ведення бухгалтерського обліку (а.с.140-142 т.2);

- від 03.10.2019 року №ІПС-03/10/13 про надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності підприємства (а.с.143-144 т.2);

- від 03.10.2019 року №ІПС-03/10/12 про надання юридичних послуг (а.с.145-146 т.2);

- від 03.10.2019 року №ІПС-03/10/11 про надання клінінгових послуг (а.с. 147-149 т.2).

Крім того, судом встановлено, що між ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) та ТОВ «Схід Аверс» (виконавець) у перевіряємий період укладались наступні договори:

- від 05.09.2019 року №ІПС-05/09/16 про надання послуг із ведення податкового обліку (ас.89-91 т.2);

- від 05.09.2019 року №ІПС-05/09/15 про ремонт і обслуговування офісної техніки (а.с.92-94 т.2);

- від 05.09.2019 року №ІПС-05/09/14 про надання послуг із ведення бухгалтерського обліку (а.с.95-97 т.2);

- від 05.09.2019 року №ІПС-05/09/13 про надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності підприємства (а.с.98-99 т.2);

- від 05.09.2019 року №ІПС-05/09/12 про надання юридичних послуг (а.с.100-101 т.2);

- від 05.09.2019 року №ІПС-05/09/11 про надання клінінгових послуг (а.с.102-103 т.2);

- від 02.10.2019 року №ІПС-02/10/10 про надання клінінгових послуг (а.с.110-111 т.2);

- від 02.10.2019 року №ІПС-02/10/19 про ремонт і обслуговування офісної техніки (а.с.112-114 т.2);

- від 02.10.2019 року №ІПС-02/10/08 про надання секретарських послуг (а.с.115-116 т.2);

- від 02.10.2019 року №ІПС-02/10/07 про пошук та залучення клієнтів (а.с.117-118 т.2);

- від 02.10.2019 року №ІПС-02/10/06 про надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності підприємства (а.с.119-120 т.2);

- від 02.10.2019 року №ІПС-02/10/05 про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом (а.с.121-123, т.2);

- від 02.10.2019 року №ІПС-02/10/04 про надання послуг із ведення бухгалтерського обліку (а.с.124-126 т.2);

- від 02.10.2019 року №ІПС-02/10/03 про надання юридичних послуг (а.с.127-129 т.2);

- від 02.10.2019 року №ІПС-02/10/02 про документальне супроводження діяльності підприємства (а.с.130-132 т.2);

- від 02.10.2019 року№ІПС-02/10/01 про надання рекламних послуг (а.с.133 т.2).

Крім того, між ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) та ТОВ «Флагмані» (виконавець) у перевіряємий період укладались наступні договори:

- від 05.11.2019 року №ІПС-05/11/16 про надання послуг із ведення податкового обліку (а.с.149-153 т.2);

- від 05.11.2019 року №ІПС-05/11/15 про ремонт і обслуговування офісної техніки (а.с.153-156 т.2);

- від 05.11.2019 року №ІПС-05/11/14 про надання послуг із ведення бухгалтерського обліку (а.с.157-161 т.2);

- від 05.11.2019 року №ІПС-05/11/13 про надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності підприємства (а.с.162-164 т.2);

- від 05.11.2019 року №ІПС-05/11/12 про надання юридичних послуг (а.с.165-168 т.2);

- від 05.11.2019 року №ІПС-05/11/11 про надання клінінгових послуг (а.с.169-172 т.2).

Крім того, між ТОВ «Інтерпромстрой» (замовник) та ТОВ «Твінд ЛТД» (виконавець) у перевіряємий період укладались наступні договори:

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/10 про надання клінінгових послуг (а.с.172-175 т.2);

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/09 про ремонт і обслуговування офісної техніки (а.с.176-178 т.2);

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/08 про надання секретарських послуг (а.с.179-180 т.2);

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/07 про пошук та залучення клієнтів (а.с.181-183 т.2);

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/06 про надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності підприємства (а.с.184-186 т.2);

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/05 про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом (а.с.187-190 т.2);

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/04 про надання послуг із ведення бухгалтерського обліку (а.с.191-195 т.2);

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/03 про надання юридичних послуг (а.с.196-199 т.2);

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/02 про документальне супроводження діяльності підприємства (а.с.200-203 т.2);

- від 10.12.2019 року №ІПС-10/12/01 про надання рекламних послуг (а.с.204-205 т.2).

Щодо підтвердження господарських відносин по вказаним договорам апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що господарські операції для визначення податкового кредиту, а як наслідок і для формування від`ємного значення з ПДВ, мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналогічна правова позиція з викладена в постанові Верховного Суду від 23.02.2021 року по справі №826/10224/15.

При цьому, умовами права платника податків на податковий кредит та на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є, зокрема, фактичне придбання товарів (послуг) з наміром одержати економічний ефект від їх використання у господарській діяльності та підтвердженість цих витрат необхідними документами, оформленими з дотриманням вимог чинного законодавства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Позивачем у контрагентів ТОВ «Твінд ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер», ТОВ «Флагмані» замовлялись наступні послуги:

- надання клінінгових послуг;

- ремонт і обслуговування офісної техніки;

- надання секретарських послуг;

- пошук та залучення клієнтів;

- надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності підприємства;

- надання послуг з підбору та забезпечення персоналом;

- надання послуг із ведення бухгалтерського обліку;

- надання юридичних послуг;

- документальне супроводження діяльності підприємства;

- надання рекламних послуг;

Як вже зазначалось вище, позивачем на підтвердження виконання вказаних договорів надано під час перевірки та до матеріалів справи акти здачі - приймання виконаних робіт, що містять лише перелік назв послуг, які виконані на користь позивача.

При цьому вказані акти не містять розгорнутої інформації щодо обсягу наданих послуг/виконаних робіт, не містять зазначеної кількості осіб, задіяних при виконанні робіт, кількості годин, затрачених на їх виконання.

Так, наприклад, акти про ремонт та обслуговування офісної техніки не містять посилань на вид та марку техніки, що ремонтувалась чи обслуговувалась, в чому полягав такий ремонт та обслуговування;

акти про пошук та залучення клієнтів не містять інформації про знайдених клієнтів та укладення позивачем з такими клієнтами відповідних договорів;

акти з надання послуг з підбору та забезпечення персоналом не містять відомостей щодо попиту позивача на певний персонал, інформації стосовно знайденого персоналу та укладання позивачем з таким персоналом трудових договорів;

акти надання юридичних послуг не містять посилань які саме юридичні послуги надавались, які при цьому складені документи, договори чи претензії та т.і.;

акти з надання рекламних послуг не містять посилань на виготовлену рекламу та таке інше.

Тобто, з вказаних актів здачі-приймання виконаних робіт фактично неможливо провести зв`язок з діяльністю та потребами ТОВ «Інтерпромстрой» у перевіряємий період.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що позивачем договори з ТОВ «Твін ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер» та ТОВ «Флагмані» були укладені майже в один і той самий проміжок часу та стосувались надання одних і тих самих послуг.

При цьому, матеріали адміністративної справи не містять доказів, які б підтверджували наявність у ТОВ «Інтерпрострой» потреби щодо залучення чотирьох різних компаній для надання одних і тих самих послуг, зокрема не надано доказів того, що позивач користується великою площею нерухомості, у зв`язку з чим потребує залучення такої кількості клінінгових компаній, не надано доказів, що позивач має велику кількість комп`ютерної техніки та устаткування, яке потребує постійного ремонту та обслуговування, має необхідність у залученні (наймі) додаткового персоналу, тощо.

Суд також вірно звернув увагу і на вартість наданих ТОВ «Твін ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер» та ТОВ «Флагмані» послуг, яка за короткий проміжок часу склала понад 2,5 млн.грн. з ПДВ, що викликає сумнів у розумності та необхідності таких господарських операцій, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, контрагенти позивача взяли на себе зобов`язання з надання послуг зовсім різних за своїм характером, а саме від послуг з прибирання до надання юридичних послуг, послуг з бухгалтерського обліку, пошуку персоналу. На переконання суду, надання такого широкого спектру послуг зобов`язує контрагентів мати необхідну кількість персоналу різної кваліфікації (фахівці у галузі права, фахівці з бухгалтерського обліку, управління персоналу, технічних спеціальностей з ремонту техніки). Проте, в ході проведення перевірки контролюючим органом було встановлено, що ТОВ «Твін ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер» та ТОВ «Флагмані» не мали необхідної кількості кваліфікованого персоналу для надання відповідних послуг.

Вказані обставини позивачем не спростовані.

Надані позивачем документи як результат отриманих послуг, які в актах здачі-приймання робіт вказані лише назви таких послуг, не можуть свідчити про фактичне виконання ТОВ «Твінд ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер», ТОВ «Флагмані» на користь позивача будь-яких зазначених вище полуг як результату аналітичної, дослідницької, інформаційної та іншої роботи працівників контрагентів, не містять посилань на використання якої-небудь інформації та її джерела.

Вказані недоліки у своїй сукупності позбавляють акти виконаних робіт (послуг) сили первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарських операцій саме на виконання вимог, укладених договорів між позивачем та його контрагентами.

Крім того, позивачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів використання придбаних у контрагентів послуг в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Вказані обставини свідчать, що позивачем послуги за спірними договорами у власній господарській діяльності позивачем не використовувались, що підтверджує висновки акту перевірки щодо відсутності зв`язку зазначених послуг з господарською діяльністю позивача.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції заявили клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів стосовно підтвердження господарських операцій з контрагентами ТОВ «Твінд ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер», ТОВ «Флагмані».

При цьому, представники позивача пояснили, що такі документи позивачем суду першої інстанції не надавались, оскільки на думку позивача наданих під час перевірки документів було достатньо для підтвердження господарських операцій.

Судом апеляційної інстанції в задоволенні такого клопотання відмовлено на підставі частини 8 статті 79 КАС України.

Слід також зазначити, що наявність первинних документів є обов`язковою, але не достатньою умовою для формування податкового кредиту, оскільки факт виконання зобов`язання за правочином зумовлює складання й інших документів, а тому, формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції. Податковий кредит з ПДВ може бути сформований платником податків лише за реально проведеною господарською операцією, тобто за господарською операцією, яка спричинила зміни у структурі та стані активів і зобов`язань суб`єкта господарювання, за умови, що проведення господарської операції підтверджується також і іншими документами, складання яких передбачено законодавством та є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту.

Колегія суддів також зазначає, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складанням яких мають опосередковуватись ті чи інші господарські операції. Однак критерієм зменшення бази оподаткування податку на додану вартість є можливість на підставі наявних документів зробити беззаперечний висновок про те, що витрати фактично понесені на придбання товарів/послуг в подальшому будуть спрямовані на отримання доходу.

Враховуючи те, що наданими первинними документами не розкрито змісту господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Твінд ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер», ТОВ «Флагмані», не підтверджено доцільності та можливості використання придбаних послуг в господарській діяльності, висновок суду першої інстанції щодо відсутності у позивача підстав для віднесення до податкового кредиту сум ПДВ, сплачених в рахунок господарських операцій по взаємовідносинам з вказаними контрагентами відповідає фактичним обставинам справи.

Посилання представників позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції на ту обставину, що наявність зареєтрованих у встановленому порядку накладних на придбані від контрегентів ТОВ «Твінд ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер», ТОВ «Флагмані» послуги є достатньою умовою для формування ТОВ «Інтерпромстрой» податкового кредиту та як наслідок і для формування від`ємного значення з ПДВ, апеляційний суд в розрізі даної справи вважає недоречним, оскільки предметом перевірки та предметом спору в даній справі є не тільки обгрутованість формування позивачем податкового кредиту (від`ємного значення з ПДВ) за період жовтень 2019 року -червень 2020 року (у письмовому вигляді), а й доведеність позивачем на підставі певних документів реальності здійснення господарських операції з вказаними контрагентами у зазначений період.

В адміністративному позові та апеляційній скарзі позивач, як на обґрунтування вимог позову, посилається на висновок експерта №332 за результатами проведення економічної експертизи. Проведеним на замовлення ТОВ «Інтерпромстрой» дослідження документів, наданих позивачем експерту, останній дійшов висновку, що документально підтверджено використання ТОВ «Інтерпромстрой» у господарській діяльності , зокрема, послуг, придбаних у ТОВ «Твінд ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер», ТОВ «Флагмані» (а.с.19-66 т.6).

Вазаний висновок апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такий висновок наданий за рамками судового провадження; спеціаліст, який його надавав, не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Крім того, з тексту висновку вбачається, що крім наведених вище документів (договори, акти приймання-передачі послуг та податкових накладних) по контрагентам позивача ТОВ «Твінд ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер», ТОВ «Флагмані» експерту на дослідження будь-яких інших документів не надавалось.

Таким чином, не зрозуміло, з яких документів експерт дійшов висновку про використання ТОВ «Інтерпромстрой» у своїй господарській діяльності послуг, придбаних у вказаних контрагентів.

З урахуванням вказаних вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначені вище операції між позивачем та ТОВ «Твін ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер» та ТОВ «Флагмані» фактично не відбувались, а відбувалось лише документальне оформлення виконання договорів з метою штучного збільшення від`ємного значення з ПДВ. Тобто, надані позивачем під час перевірки та до матеріалів справи документи носять лише формальний характер, який не відображає ані зміст ані сутність господарських операцій та не підтверджує їх, а тому позивач не має права на формування показників бухгалтерського та податкового обліку на підставі таких документів.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивачем дійсно завищено від`ємне значення з ПДВ на суму 435189,29 грн. шляхом включення до податкової звітності показників операції з ТОВ «Твін ЛТД», ТОВ «Схід Аверс», ТОВ «Вергер» та ТОВ «Флагмані» за перевіряємий період.

А відтак податкове повідомлення рішення в зазначеній частині є правомірним та таким, що скасуванню не підлягає, а тому є обгрунтованим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обгрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромстрой» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в адміністративній справі №280/833/21 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в адміністративній справі №280/833/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак