Справа № 640/27122/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі

08 грудня 2021 року м. Київ № 640/27122/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши у спрощеному позовну провадженні клопотання представника Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про закриття провадження у справі в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1

до Конкурсної комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад керівників закладів загальної середньої освіти Святошинського та Шевченківського районів міста Києва у складі Департаменту освіти і науки виконавчого Київської міської ради,

Департаменту освіти і науки виконавчого Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Постійна комісія Київської міської ради з питань освіти, науки, сім`ї молоді та спорту в особі Київської міської ради

про визнання протиправними та скасування протоколів, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Конкурсної комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад керівників закладів загальної середньої освіти Святошинського та Шевченківського районів міста Києва у складі Департаменту освіти і науки виконавчого Київської міської ради (далі по тексту - відповідач 1), адреса: 01004, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 3, Департаменту освіти і науки виконавчого Київської міської ради (далі по тексту - відповідач 2), адреса: 01004, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Постійна комісія Київської міської ради з питань освіти, науки, сім`ї молоді та спорту в особі Київської міської ради (далі по тексту - третя особа), адреса: 01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, кімната 1004, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати протокол №2 від 19 серпня 2021 року в частині, що стосується результатів оцінювання ситуаційного завдання кандидатів по Святошинському району;

- визнати та скасувати протокол №3 від 25 серпня 2021 року в частині, відмови в задоволенні звернення педагогічного колективу та батьківської громади щодо допуску до участі в конкурсі представників закладу загальної середньої освіти №13 ім. Івана Хитриченка Святошинського району міста Києва та в частині затвердження результатів оцінки публічного захисту перспективного плану розвитку закладу освіти кандидатів на зайняття посад керівників закладів загальної середньої освіти Святошинського та Шевченківського району м. Києва;

- визнати протиправним та скасувати протокол №4 від 06 вересня 2021 року;

- зобов`язати Департамент освіти і науки Виконавчого органу Київської міської ради провести конкурс на зайняття посади керівника закладу загальної середньої освіти №13 ім. Івана Хитриченка Святошинського району міста Києва.

Підставами позову позивач вказує порушення її прав та інтересів внаслідок протиправних рішень відповідачів та порушення процедури проведення конкурсу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

12 листопада 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача 2 про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Клопотання вмотивовано правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція адміністративного суду.

Розглянувши зазначене клопотання представника відповідача 2, суд виходить з такого.

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття "суд, встановлений законом" стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France)).

Крім того, у розумінні частини першої статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

У статті 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Отже, у Конституції України визначено, що у разі виникнення спору між будь-якими особами, він має розглядатися у національних судах з урахуванням правил юрисдикції та підсудності.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В межах спірних правовідносин позивач фактично не погоджується з процедурою проведення конкурсу на зайняття посади директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та просить визнати результати конкурсу (протокол №4 від 06 вересня 2021 року) протиправними та скасувати.

Отже, вимоги позивачки мають публічно-правову природу, хоча і мають наслідком можливе укладення у подальшому трудового контракту, але лише у подальшому, проте виникли щодо дотримання належної процедури проведення конкурсу на заміщення посади, так і інші вимоги, які обумовлені саме рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, що вплинуло безпосередньо на права позивачки.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За пунктом 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Разом із цим у статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Питання юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ регулюється статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, у пункті 9 частини 1 якої передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

При цьому, слід зауважити, що Кодекс законів про працю України є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, що виникають у сфері трудового права, та визначає, зокрема, основні трудові права громадянина, до яких і належить право на звернення до суду про вирішення спору.

Суд зазначає, що у вказаному спорі не можна вважати, що між сторонами виникли трудові правовідносини, оскільки відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Важливими ознаками трудових правовідносин є підстави їх виникнення, змінення чи припинення. Цьому сприяють певні юридичні факти.

До основних підстав виникнення трудових правовідносин належать: укладення трудового договору, адміністративно-правовий акт, факт обрання на відповідну посаду, факт погодження з відповідними особами, допуск працівника до роботи.

З обставин вказаної справи вбачається, що трудовий договір (контракт) між сторонами укладено не було, а тому відсутні підстави вважати, що між ними виникли трудові правовідносини.

Отже, справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, так як у даному випадку існує спір між фізичною особою, яка претендує на зайняття посади директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та Департаментом освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради, до компетенції якого належить прийняття рішення щодо дотримання належної процедури проведення конкурсу на заміщення цієї вакантної посади.

Згідно з правовими висновками, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 522/8650/18 (провадження № 14-576цс18) та постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20), спори, що виникають у зв`язку з оспорюванням результатів конкурсу на зайняття посади керівника державного вищого закладу освіти, які оформлені протоколами, є публічно-правовими і підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, а не цивільного судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 19, 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Департаменту освіти і науки виконавчого Київської міської ради про закриття провадження у адміністративній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя К.Ю. Гарник