Справа № 160/22016/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 грудня 2021 р. Справа № 160/22016/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рищенко А. Ю.

за участі секретаря судового засідання Дерев`янко К.П.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сурженко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі №160/22016/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровського фахового коледжу радіоелектроніки про визнання протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровського фахового коледжу радіоелектроніки, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Дніпровського фахового коледжу радіоелектроніки про відсторонення ОСОБА_1 від роботи та поновити його на роботі;

- зобов`язати Дніпровський фаховий коледж радіоелектроніки виплатити ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 відкрито провадження у справі №160/22016/21 та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.12.2021.

30.11.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі №160/22016/21, у зв`язку з тим, що відповідач не має статусу та повноважень суб`єкта владних повноважень, а отже позовна заява ОСОБА_1 повинна розглядатись виключно в порядку цивільного судочинства.

06.12.2021 у підготовчому засіданні позивач проти заявленого клопотання заперечував.

Представник відповідача заявлене клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Розглянувши подане клопотання та матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За усталеною судовою практикою Великої Палати Верховного Суду, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, наказом Дніпровського фахового коледжу радіоелектроніки від 05.11.2021 №71-ОС ОСОБА_1 , завідувача відділення, було відсторонено від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Наведене свідчить, що будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу».

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з пунктом 15 частини третьої статті 3 Закону № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами.

Вказана позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №814/2514/17 (провадження № 11-1472апп18).

З урахуванням вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що посада позивача не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Крім того, посада завідувача відділення Дніпровського фахового коледжу радіоелектроніки не є посадою державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень, а робота на ній не належить до службової (публічної) діяльності.

За правилами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, спір, що виник у зв`язку із відстороненням працівника від роботи, трудова діяльність на якій не пов`язана з проходженням публічної служби, має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у даній справі.

Частина перша статті 239 КАС України передбачає, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, оскільки, даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд приходить до висновку, що провадження у справі №160/22016/21 підлягає закриттю, а заявлені вимоги належить розглядати відповідному місцевому загальному суді за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 238, 243 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Дніпровського фахового коледжу радіоелектроніки про закриття провадження у справі №160/22016/21 - задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №160/22016/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського фахового коледжу радіоелектроніки про визнання протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

Наголосити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 КАС України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Повний текст ухвали суду складено 10.12.2021 року.

Суддя А. Ю. Рищенко