Справа № 335/10288/21 (2-а/335/202/2021)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 335/10288/21 (2-а/335/202/2021)
(суддя Крамаренко І.А., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 вересня 2021 року у справі №335/10288/21 (2-а/335/202/2021) за позовом Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області 28 вересня 2021 року звернувся до суду з позовом до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 згідно з яким, просить:

- примусово видворити позивача за межі України;

- затримати позивача та помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на шість місяців з метою його ідентифікації та забезпечення виконання рішення суду про примусове видворення за межі України.

Позов обґрунтовано тим, що згідно з рішенням Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 06.10.2020 року відповідача зобов`язано покинути територію України у термін до 30.10.2020 року, однак під час перевірки виконання зазначеного рішення позивачем встановлено, що відповідач територію України не залишив, зазначене рішення не виконав.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2021 року позов задоволено повністю.

Суд, примусово видворив відповідача за межі України. Заборонив відповідачу подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Затримав громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 та помістив його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на шість місяців, до 28 березня 2022 року. Допустив рішення до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду з підстав неповного встановлення обставин, що мають значення для розгляду справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року запропоновано позивачу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків, вказавши поважні підстави для поновлення строку звернення до суду з позовом у справі №335/10288/21 (2-а/335/202/2021).

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пропущено встановлений законом тримісячний строк звернення до суду з цим позовом, оскільки з 30 жовтня 2020 року на підставі рішення №31 у позивача виникли встановлені законом підстави для початку процедури по видворенню ОСОБА_1 в порядку, передбаченому законодавством України, натомість, з позовом до суду щодо примусового видворення відповідача за межі України позивач звернувся 28 вересня 2021 року. Здійснення уповноваженими працівниками позивача перевірки місця перебування відповідача було здійснено 01 червня 2021 року про що свідчить доповідна записка (а.с.26), при цьому здійснення перевірки виконання рішення №31 позивачем, було здійснено відповідачем 21 липня 2021 року, тобто після спливу більше як семи місяців. Суд апеляційної інстанції зауважив, що не звернення позивача до суду з позовом про примусове видворення відповідача протягом трьох місяців з дня виникнення підстав для такого звернення, а саме не залишення відповідачем самостійно території України до 30 жовтня 2020 року свідчить про набуття спірними відносинами ознак стабільності.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року скаржник отримав 23 листопада 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Так, 16 листопада 2021 року скаржник, зазначаючи про отримання ним вищезазначеної ухвали суду 12.11.2021 року, через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з клопотанням в якому просить поновити йому строк звернення до суду з цим позовом.

Клопотання обґрунтовано тим, що 28.10.2020 року позивачем при здійсненні перевірки виконання рішення №31 встановлено, що відповідач за межі України не виїздив. 10.11.2020 року дружина відповідача надала до міграційної служби лист Посольства Республіки Таджикистан в Україні та Республіки Молдова №С-30/20-118к щодо продовження терміну перебування на території України громадянину ОСОБА_2 у зав`язку з поширенням інфекції Covid-19, що був врахований позивачем та на підставі якого виконання рішення №31 було відкладено. 18.01.2021 року позивачем проведено перевірку перетину державного кордону відповідачем та встановлено, що останній за межі України не виїздив, а тому в подальшому 10.03.2021 року, 24.06.2021 року та 30.08.2021 року направлялися запити з метою виявлення нелегального мігранта, та 01.06.2021 року, 14.07.2021 року, 21.07.2021 року, 28.09.2021 року здійснювалися заходи виходу за адресою перебування іноземця.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені обставини не можуть бути поважними підставами для поновлення строку звернення до суду, враховуючи наступне.

Так, частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що початок тримісячного строку визначається днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150, у разі виявлення підстав, передбачених частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (тобто якщо особи не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення), органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення / затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням №31 від 06.10.2020 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 зобов`язано останнього залишити територію України у термін до 30.10.2020 року (а.с.18-19).

Тобто, з 30 жовтня 2020 року у позивача виникли встановлені законом підстави для початку процедури по видворенню ОСОБА_1 в порядку, передбаченому законодавством України. Так, листом Посольства Республіки Таджикистан в Україні та Республіки Молдова №С-30/20-118к від 10.11.2020 року порушило питання щодо продовження терміну перебування на території України громадянину ОСОБА_2 у зав`язку з поширенням інфекції Covid-19, копія зазначеного листа додано до клопотання про поновлення строку.

Відповідно до абзацу 3 пункту 9 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства затвердженої наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, СБУ від 23.04.2012 № 353/271/150 виконання прийнятого рішення про примусове повернення чи примусове видворення відкладається у випадку отримання відповідного офіційного звернення дипломатичного представника відповідної країни, представника Управління Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй у справах біженців (далі - УВКБ ООН), але не більше ніж на 10 днів, починаючи з дати його оголошення, або рішення скасовується, якщо з`ясуються обставини, зазначені в статті 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Тобто, за умови отримання листа №С-30/20-118к від 10.11.2020 року виконання рішення №31 відкладається не більше ніж на 10 днів, як наслідок позивач з 20.11.2020 року (по спливу десятиденного строку) повинен був продовжити виконання прийнятого ним рішення.

Натомість, перевірку виконання відповідачем рішення №31 та здійснення перевірки адреси можливого перебування відповідача працівниками міграційної служби фактично розпочато 01 червня 2021 року, тобто більше як через шість місяців з дня виникнення обставин для виконання рішення №31.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що листи від 10.03.2021 року, 24.06.2021 року та 30.08.2021 року на які посилається позивач у поданому клопотанні не свідчать про здійснення перевірки виконання відповідачем рішення №31, оскільки в цих листах лише зазначено інформацію про прийняття, зокрема, рішення №31, в той час як фактичну перевірку адреси можливого перебування відповідача працівниками міграційної служби розпочато з 01.06.2021 року.

Слід зазначити й те, що фактичну перевірку виконання відповідачем саме рішення №31 працівниками міграційної служби здійснено 21.07.2021 року, про що свідчить копія доповідної записки від 21.07.2021 року в якій зазначено про те, що 21.07.2021 року здійснено захід перевірки виконання рішення №31 (а.с.28).

Враховуючи те, що строк звернення до суду з цим позовом почав свій відлік з 20 листопада 2020 року (з урахуванням листа №С-30/20-118к від 10.11.2020 року), при цьому враховуючи дату звернення до суду з цим позовом 28 вересня 2021 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду, при цьому зазначені позивачем обставини щодо направлення запитів 10.03.2021 року, 24.06.2021 року та 30.08.2021 року не свідчить про здійснення перевірки виконання відповідачем рішення №31, оскільки такі листи містять лише інформацію про прийняття, зокрема рішення №31, а не про вчинення заходів на перевірку виконання такого рішення, в той час як перевірка виконання такого рішення згідно з текстом доповідної записки відбулося лише 21.07.2021 року.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивачем не надано доказів та не наведено обставин, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення особи та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду з позовом.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8 частиною1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позов підлягає залишенню без розгляду повністю у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2021 року у справі №335/10288/21 (2-а/335/202/2021) скасувати та прийняти нову постанову, якою позов залишити без розгляду.

Керуючись частиною 1 статті 319, статтями 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2021 року у справі №335/10288/21 (2-а/335/202/2021) скасувати та прийняти нову постанову, якою позов - залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 07 грудня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко