Справа № 717/1417/21
Суддя: Туржанський В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №717/1417/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Хмельницькій області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача Букатко Надія Борисівна подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області, позовну заяву, у якій просить визнати дії відповідача - інспектора, старшого лейтенанта поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Грондецького Віктора Володимировича протиправним. Постанову серії ЕАО № 4863086 від 05.10.2021 року про притягнення позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя с. Іванівці Дністровського району Чернівецької області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП винесену службовою особою відповідача - інспектором Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Грондецьким Віктором Володимировичем визнати протиправною та скасувати її. Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КупАП. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області () на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) 454 гривні судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору та 4800 гривень судових витрат у вигляді витрат по сплаті на правову допомогу адвоката.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Представник позивача Букатко Н.Б. в судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача - Головного управління національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився. Представник Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Бєлова В.А. надіслала до суду відзив у якому просить відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 Бєлова В.А. також зазначає, що витрати на правову допомогу не є співмірними із розміром штрафу накладеного на позивача та складністю справи.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4863086 від 05 жовтня 2021 винесеної інспектором Хмельницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Грондецьким В.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. У постанові зазначено, що 05 жовтня 2021 року в смт Сатанів по вулиці Заводській, водій керуючи транспортним засобом не пред`явив для перевірки чинний страховий поліс на транспортний засіб та причіп, а також не пред`явив для перевірки свідоцтво про реєстрацію на причіп, який буксирував, чим порушив п. 2.1 „ґ" Правил дорожнього руху.

Копія постанови була надіслана позивачу листом 11 жовтня 2021 року, що підтверджується копією поштового конверта.

Позивач, не погодився з даною постановою та звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

У якості підстав позову зазначив, що співробітник поліції зупинив автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , нібито через те, що причіп у якому ОСОБА_1 перевозив буряки був не накритий тентом. На вимогу поліцейського Базь В.А. пред`явив посвідчення водія, страхові поліси на автомобіль та причіп, свідоцтва про реєстрацію на автомобіль та причіп, однак не передав їх йому в руки, однак інспектор виніс постанову. Позивач вважає, що інспектор не мав підстав зупинити транспортний засіб яким він керував, а також безпідставно виніс постанову, оскільки всі документи були йому представлені для огляду. Крім того, інспектор не дав можливості позивачу надати пояснення та не забезпечив йому право скористатися правовою допомогою адвоката.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Статтею 14 Закону України „Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 6 статті 121 КУпАП у даному випадку встановленню підлягають наступні обставини чи мав позивач при собі та чи пред`явив він поліцейському чинний страховий поліс на транспортний засіб та причіп, а також реєстраційний документ на причіп.

Відповідачем не додано доказів про те, що позивач ОСОБА_1 05 жовтня 2021 року о 12 годині 28 хвилин в смт Сатанів по вулиці Заводській не пред`явив поліцейському чинні страхові поліси на автомобіль „КАМАЗ 53208" держаний номер НОМЕР_2 та причіп, а також реєстраційний документ на причіп.

Оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Така правова позиція зазначена у Постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а.

Враховуючи наведене, суд відхиляє як докази відеозаписи надані суду представником відповідача.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З огляду на вищезазначене, оскільки інспектором Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надано до суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, відповідно до ст.77 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак належні докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, відповідачем у встановлений судом строк надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено.

Згідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

З дослідженого судом відеозапису, надісланого до суду представником відповідача, вбачається, що порядок розгляду справи не був дотриманий, а саме після роз`яснення ОСОБА_1 , як особі яка притягується до адміністративної відповідальності її прав та обов`язків, ОСОБА_1 не було запропоновано дати пояснення.

Разом з тим, позивач не надав суду доказів того, що заявляв клопотання про необхідність надання йому юридичної допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. У зв`язку з цим, суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що відповідачем не було вжито дій щодо надання позивачу можливості реалізувати його право на отримання правової допомоги.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, з огляду на встановлені судом обставини, доцільним є скасування спірної постанови і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). Однак, згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу. Згідно ст.284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст.247 даного Кодексу. Оскільки ОСОБА_3 притягувався до відповідальності за вчинення правопорушення 05 жовтня 2021 року, станом на час ухвалення даного рішення минув строк притягнення позивача до відповідальності, а тому провадження про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП необхідно закрити.

Суд вважає, що розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, які відшкодовуються за рахунок відповідача слід зменшити до 1500 гривень. Зокрема згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 вказаного Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Згідно з ст. 30 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З аналізу положень ст. 134 КАС України встановлено, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з п.п. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2021 між позивачем та адвокатом Букатко Н.Б. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги.

Згідно із п.1 Договору Адвокат зобов`язується надати правничу допомогу щодо складання та подання до суду позовної заяви про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, представництво у суді в адміністративній справі. Отже, намір позивача отримати правничу допомогу, стосується оскарження постанови серії ЕАО №4863086 від 05.10.2021, яка є предметом розгляду справи. Згідно із п.3 Договору за надання правової (правничої) допомоги за цим договором Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар, який визначається сторонами у відповідному розрахунку (додаток до договору №1). Згідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу та детального опису робіт, які підписані позивачем та адвокатом, позивачу надано такі юридичні послуги: консультація клієнта , складання і подання до суду позовної заяви , вивчення законодавства по даній справі. Кількість витраченого часу зазначена як чотири години. Вартість однієї години визначена в сумі 1200 гривень, загальна вартість 4800 гривень. Згідно до квитанції до прибуткового касового ордера №8 від 20 жовтня 2021 року позивачем сплачено адвокату за правову допомогу 4800 гривень. Суд враховує, що позовна заява складається із 11 сторінок. Позивач та його представник не надали обґрунтованих доказів того, що підготовка позовної заяви у даній справі вимагала значного обсягу та за своїми характеристиками була віднесено до обсягу складних справ. Предметом даної справи є оскарження постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, що за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності. Таким чином, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, які відшкодовуються за рахунок відповідача до 1500 гривень.

На підставі ст. 249, 251, 279 КУпАП, керуючись ст.ст. 246, 268, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, яке розташоване у м. Хмельницький вулиця Зарічанська будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108824, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складену 05 жовтня 2021 року серії ЕАО №4863086 та закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Хмельницькій області 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору та 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 08 грудня 2021 року.

Суддя