Справа № 420/10956/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/10956/21
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року по справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року Головне управління ДПС в Одеській області (надалі позивач, ГУ ДПС) звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (надалі відповідач), в якому просило стягнути з позивача наступний податковий борг:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 10507,14 грн.;

- по військовому збору в сумі 3101,15 грн..

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що за фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються особами за результатами річного декларування та з військового збору, яка виникла за результатами нарахування по податковим повідомленням-рішенням №, №, № від 22.05.2018 року та нарахування пені. У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №70014-17 від 22.06.2018 року, яку було направлено рекомендованим листом на адресу відповідача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовою особою ГУ ДФС в Одеській області у період з 23.03.2018 року по 05.04.2018 року проводилась документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань нарахування та перерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, за результатами якої складено акт від 13.04.2018 року №800/15-32-13-05/ НОМЕР_1 .

У ході проведеної перевірки посадовою особою ГУ ДФС у Одеській області виявлено наступні порушення податкового законодавства:

- пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179, п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, наслідок чого встановлено неподання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік по строку 01.05.2017 року;

- пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.171.2 (б) ст.171, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, внаслідок чого встановлено несплату до бюджету податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування по строку 01.08.2017 року у сумі 7471,40 грн.;

- п.162.1 ст.162, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.171.2 (б) ст.171, п.179.7 ст.179, п.16-1 підрозділу 10 розд.XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями, внаслідок чого встановлено несплату до бюджету податкового зобов`язання з військового збору по строку 01.08.2017 року у сумі 2241,42 грн..

У зв`язку з виявленими під час проведеної перевірки порушеннями податкового законодавства ГУ ДФС у Одеській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 22.05.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір» на суму 2241,42 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 560,36 грн.;

- № від 22.05.2018 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 7471,40 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1867,85 грн..

- № від 22.05.2018 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн..

Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з несплатою ОСОБА_1 нарахованого контролюючим органом податкового зобов`язання відповідачу було виставлено податкову вимогу форми «Ф» №70014-17 від 22.06.2018 року, відповідно до якої сума заборгованості склала 13608,29 грн..

Відповідно довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, станом на 17.06.2021 року, за відповідачем рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються особами за результатами річного декларування та з військового збору у сумі 13608,29 грн..

З метою стягнення суми податкового зобов`язання, самостійно нарахованого контролюючим органом платнику податків за результатами проведеної податкової перевірки, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час виникнення у відповідачки податкового боргу та станом на час прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень та виставлення податкової вимоги, адреса зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 була інакшою, аніж та, що вказана у інформації, що надана ГУ ДПС в Одеській області від 03.07.2020 року №345/11/15-32-51-09-06 та за якою платнику податків надсилалась податкова вимога. А тому позивачем не дотримано умови, за яких ГУ ДПС в Одеській області може бути реалізовано примусове стягнення податкового боргу в судовому порядку, оскільки податкова вимога направлялась ОСОБА_1 не за місцем її реєстрації та без дотримання Порядку №610, а тому вважається такою, що не вручена платнику податків.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.15.1 ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.18).

Главою 9 Розділу ІІ ПК України передбачено погашення податкового боргу платників податків.

Пунктом 95.1 ст.95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, передумовою для стягнення простроченої заборгованості є надсилання платнику податків податкової вимоги.

Нормами п.42.2 ст.42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Зазначене кореспондується з п.6 Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 року №610.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи в розумінні ст.45 ПК України визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Матеріалами справи підтверджується, що в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки відповідача, податкових повідомленнях-рішеннях від 17.04.2019 року №, №, № вказано податкову адресу відповідача: АДРЕСА_2 .

Також з матеріалів справи вбачається, що вказані вище акт та податкові повідомлення-рішення надсилались відповідачу саме за цією адресою.

При цьому, податкова вимога від 22.06.2018 року №70014-17 була скерована за іншою адресою: АДРЕСА_3 та у зв`язку з не врученням її адресату була повернута органом поштового зв`язку до контролюючого органу (а.с.9-10).

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, податкова вимога направлялась на поштову адресу, за якою відповідач не зареєстрована, тобто не за податковою адресою відповідача, а тому позивачем не дотримано умови, за яких ГУ ДПС в Одеській області може бути реалізовано примусове стягнення податкового боргу у судовому порядку.

Судова колегія зазначає, що доводи ДПС України про те, що відповідач повинна була повідомити ДПС про зміну своєї адреси з АДРЕСА_4 на АДРЕСА_2 , але не зробила цього є безпідставними, оскільки і в акті перевірки від 13.04.2018 року і в повідомленні про вручення вказаних податкових повідомлень-рішень зазначено вірну адресу: АДРЕСА_2 (а.с.16).

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.