Справа № 640/12429/21
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Столичного округу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2021 у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу до приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- застосувати заходи реагування у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видаленням та захороненням відходів на полігоні твердих побутових відходів № 5 у с. Підгірці та на полігоні великогабаритних та будівельних відходів № 6 в м. Києві до усунення порушень виявлених в акті перевірки від 05.02.2021 №02-536 та отримання Інспекцією повідомлення від ПрАТ «Київспецтранс» про усунення ним усіх встановлених судом порушень за підтвердженням згідно результатів здійснення заходу державного нагляду (контролю).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Державною екологічною інспекцією Столичного округу на підставі наказу №63-П від 19.01.2021 «Про проведення планової перевірки», направлення від №3/3/71 від 21.01.2021, в період з 25.01.2021 по 05.02.2021 проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері поводження з відходами ПрАТ «Київспецтранс» на об`єктах - полігон твердих побутових відходів № 5 у с. Підгірці, Обухівського району Київської області (далі - Полігон №5) та полігон великогабаритних та будівельних відходів № 6, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 94-96 (далі - Полігон № 6), за результатом якої складено акт №02-536 від 05.02.2021 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що позивачем встановлено, зокрема, наступні порушення:

1) відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля або висновок державної екологічної експертизи на діяльність з видалення та захоронення побутових, небезпечних, будівельних відходів на об`єкті Полігону №6;

2) на Полігоні № 5 не виконуються умови висновку з оцінки впливу на довкілля;

3) відсутні правоустановчі документи щодо користування земельною ділянкою та відсутня державна реєстрація прав на земельну ділянку для видалення та захоронення будівельних та небезпечних відходів па Полігоні № 6;

4) викиди забруднюючих речовин стаціонарних джерел місць видалення та захоронення відходів здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

5) не визначаються склад і властивості відходів, що утворюються на полігонах;

6) допускається зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях, а саме зберігання на полігонні № 6 автомобільних шин;

7) не представленні дані щодо здійснення організаційних, науково-технічних та технологічних заходів для максимальної утилізації відходів;

8) не забезпечено за власний рахунок екологічне обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації на Полігоні № 5 та Полігоні № 6;

10) на Полігонах здійснюється захоронення змішаних відходів;

11) здійснюється захоронення неперероблених (необроблених) відходів, а саме змішаних відходів на полігоні № 5;

12) на Полігоні № 6 здійснюється захоронення змішаних відходів, небезпечних відходів - автомобільних шин;

13) не уживаються заходи щодо запобігання негативного і екологічного впливу на земельній ділянці Полігону № 6.

Виявлення вказаних порушень відповідачем вимог законодавства стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у межах спірних правовідносин відсутні порушення природоохоронного законодавства з боку ПрАТ «Київспецтранс», а позивач не довів наявність підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видаленням та захороненням відходів на полігоні твердих побутових відходів № 5 у с. Підгірці та на полігоні великогабаритних та будівельних відходів № 6 в м. Києві.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить інших доводів, окрім як незгоду з висновками суду першої інстанції, в частині застосування Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» та в частині про необхідність винесення припису по результатам проведеного планового заходу державного нагляду (контролю) ПрАТ «Київспецтранс». Інші висновки Окружного адміністративного суду міста Києва та встановлені обставини справи, якими обґрунтовано оскаржуване рішення суду першої інстанції від 16.09.2021 у даній справі апелянтом не оспорюються та не заперечуються.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).

При цьому, спеціальним законом, який визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища є Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 № 1264-XII (далі - Закон № 1264-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

При цьому, частина п`ята статті 4 зазначеного Закону визначає, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

З урахуванням предмету спору, ключовим питанням при вирішенні справи є встановлення судом наявності або відсутності порушень природоохоронного законодавства з боку суб`єкта господарської діяльності та наявність законодавчо визначених підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видаленням та захороненням відходів на полігоні твердих побутових відходів № 5 у с. Підгірці та на полігоні великогабаритних та будівельних відходів № 6 в м. Києві

У частині сьомій статті 7 Закону №877-V зазначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до частини 11 статті 7 Закону №877-V у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Отже, Законом № 877-V визначено право органу державного нагляду (контролю) на звернення до адміністративного суду за наявності таких умов: на підставі акту виявлено порушення вимог законодавства та наявні підстави для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг та порядок і строки звернення з позовом встановлені законом.

Відповідно до статті 2 Закону № 1264-XII відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Частиною другою статті 10 зазначеного Закону № 1264-XII встановлено, що діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Згідно з частиною третьою статті 16 Закону № 1264-XII державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, що вбачається з відповідного положення про Держекоінспекцію , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 275 від 19.04.2017.

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин (пункт "в" частини першої статті 20-2 Закону № 1264-XII).

В підпункті 5 пункту 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19.04.2017, зазначено, що одним із завдань Державної екологічної інспекції України є звернення до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин.

З урахуванням наведених положень Закону №1264-XII підставою позову Держекоінспекції може бути здійснення експлуатації з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин.

Згідно правових висновків Верховного Суду у справі № 804/3983/18 (постанова від 31.03.2021 року), захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Як свідчать матеріали справи, одною із підстав для звернення Держекоінспекції з даним позовом було те, що у відповідача відсутній висновок з оцінки впливу на довкілля або висновок державної екологічної інспекції на діяльність з видалення та захоронення побутових, небезпечних, будівельних відходів на об`єкті полігону № 6. При цьому, на думку апелянта, судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права в частині Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Надаючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, Полігон № 6 введено в експлуатацію до набрання чинності Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», в зв`язку з чим експлуатація полігону № 6 не потребувала отримання оцінки впливу на довкілля.

Так, рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів №483/3 від 10.06.1985 спеціалізованому автогосподарству по санітарній очистці міста «Київспецкомунтранс» було відведено земельну ділянку для організації полігону по знешкодженню комунально-побутових і будівельних відходів.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 1055 від 30.10.1986 внесено зміни до рішення № 483/3 від 10.06.1985, яким відображено, що земельна ділянка відводиться управлінню по санітарній очистці міста «Київспецтранс» для розміщення полігону будівельних відходів.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів №712 від 19.07.1988 на базі комунальних автогосподарств 272801,272802, виробничого експлуатаційного підприємства 272805 та апарату управління по санітарній очистці м. Києва «Київспецтранс» створено виробниче об`єднання по санітарній очистці м. Києва «Київспецтранс».

Колегія суддів зауважує, що позивачем не заперечується, що ПрАТ «Київспецтранс» зареєстровано юридичною особою, як правонаступника ПАТ «Київспецтранс», ВАТ «Київспецтранс», державного комунального підприємства (фірма) по санітарній очистці м. Києва «Київспецтранс», виробничого об`єднання по санітарній очистці м. Києва «Київспецтранс».

Отже, створення ПрАТ «Київспецтранс», як правонаступника виробничого об`єднання по санітарній очистці м. Києва «Київспецтранс» свідчить, що рішення про провадження планованої діяльності відповідача було прийнято в 1988 році, про що свідчить відповідне рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 712 від 19.07.1988.

Суд першої інстанції вірно вказав, що згідно частини 2 статті 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону.

При цьому, Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» не пов`язує наявність рішення про провадження планованої діяльності з наявністю висновку державної екологічної експертизи, що спростовує твердження апелянта.

Отже, зважаючи, що Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» від 23.05.2017 № 2059-VIII (далі - Закон № 2059-VIII) набрав чинності 18.06.2017, тобто після отриманого відповідачем рішення про провадження планованої діяльності, висновки суду першої інстанції про безпідставність посилання апелянта на відсутність висновку з оцінку впливу на довкілля або висновку державної експертизи відповідають вимогам частини 2 статті 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Крім того, за змістом Закону України «Про екологічну експертизу, який втратив чинність 18.12.2017 на підставі Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», обов`язок по організації і проведенню державної екологічної експертизи покладався на еколого-експертні підрозділи, спеціалізовані установи, організації обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, із залученням інших органів виконавчої влади.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про екологічну експертизу», який втратив чинність в зв`язку з прийняттям Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», під об`єктами державної екологічної експертизи визначались:

1) державні інвестиційні програми, проекти схем розвитку і розміщення продуктивних сил, розвитку окремих галузей економіки;

2) проекти генеральних планів населених пунктів, схем районного планування;

3) документація по перепрофілюванню, консервації та ліквідації діючих підприємств, окремих цехів, виробництв та інших промислових і господарських об`єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, в тому числі військового та оборонного призначення;

4) проекти законодавчих та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в галузі забезпечення екологічної (в тому числі радіаційної) безпеки, охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів, діяльності, що може негативно впливати на стан навколишнього природного середовища;

5) документація по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів і речовин (у тому числі тих, що закуповуються за кордоном), які можуть створити потенційну загрозу навколишньому природному середовищу;

6) документація щодо генетично модифікованих організмів, що призначаються для використання у відкритій системі.

Виробниче об`єднання по санітарній очистці м. Києва «Київспецтранс», Державне комунальне підприємство (фірма) по санітарній очистці м. Києва «Київспецтранс», ВАТ «Київспецтранс», ПАТ «Київспецтранс», правонаступником яких є відповідач у даній справі, як і сам відповідач, не змінювали профіль своєї діяльності, не були законсервовані чи ліквідовані, а тому не розроблювалось жодної документації по перепрофілюванню, консервації та ліквідації діючих підприємств, окремих цехів, виробництв та інших промислових і господарських об`єктів і органів виконавчої влади не було правових підстав для організації і проведенню державної екологічної експертизи.

Щодо доводів апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції про необхідність винесення припису по результатам проведеного планового заходу державного нагляду (контролю) ПрАТ «Київспецтранс», колегія суддів вважає їх безпідставними та не бере до уваги, оскільки суд першої інстанції не відмовляв позивачу у задоволенні позову з підстав невинесення припису.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що доводів незгоди з рішенням суду першої інстанції в частині відмови суду зупинити виконання робіт, надання послуг із видалення та захоронення відходів на полігоні № 5 апелянт не наводить, що свідчить про неоскарження ним рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Столичного округу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2021 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 06.12.2021.