Справа № 160/5388/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/5388/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року в адміністративній справі №160/5388/21 (головуючий суддя першої інстанції Врона О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 09 квітня 2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:

- визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які полягають у відмові визначити розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 01.01.2020 року та на 01.01.2021 року, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, але не меншого, ніж 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та надати до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2020 року та з 01.01.2021 року, з відображенням у них також щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах та премії;

- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки визначити розмір його посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, але не меншого, ніж 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт;

- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки оформити оновлені довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року та на 01.01.2021 року для перерахунку пенсії, з включенням у них відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, станом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, а також з включенням у них відомостей про розміри інших щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах та премії, та надати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії з 01.01.2020 року та з 01.01.2021 року, у розмірі 77% від розміру його грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року, відповідно до норм ч.1 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, які вимагають перерахунок проводити за документами, що є у пенсійній справі, без обмеження розмірів її виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач вважає, що відповідачем під час обчислення розмірів його посадового окладу та окладу за звання станом на 01.03.2018 року були занижені, а станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 взагалі не здійснені жодні дії, щодо переобчислення сум грошового забезпечення від змінення розмірів норм соціальних гарантій в Законі «Про Державний бюджет України» на поточний рік. Позивач вважає, що відповідачем не були враховані примітки 1 Додатку №1 та примітки Додатку №14 до Постанови №704, посадові оклади за розрядами тарифної сітки яких визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року (але не менше 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановлено законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які полягають у відмові ОСОБА_1 визначити розмір посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 01.01.2020 року та на 01.01.2021 року, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, але не меншого, ніж 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та надати до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2020 року та з 01.01.2021 року, з відображенням у них також щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах та премії.

Зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки визначити розмір посадового окладу ОСОБА_1 та окладу за військовим званням станом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, але не меншого, ніж 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки оформити оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року та на 01.01.2021 року для перерахунку пенсії, з включенням у них відомостей про розміри посадового окладу ОСОБА_1 та окладу за військовим званням, станом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року, а також з включенням у них відомостей про розміри інших щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення в установлених розмірах та премії, та надати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії з 01.01.2020 року та з 01.01.2021 року, у розмірі 77% від розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року, відповідно до норм ч.1 ст.63 Закону №2262-ХІІ, які вимагають перерахунок проводити за документами, що є у пенсійній справі, без обмеження розмірів її виплати.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Так, відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017 року, встановлено, що мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що розрахунковою величиною при визначенні окладів військовослужбовців, відповідно до п.4 Постанови №704, є прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого обмежений величиною 50% розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262 (а.с.10-12).

Згідно тексту позову, відповідачем - Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (раніше - Дніпропетровський обласний військовий комісаріат) на виконання Постанови №103 оформлено довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії від 25.03.2018 року №ДФ 8194 станом на 01.01.2018 року, та надав її до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, яке здійснило перерахунок пенсії на 01.01.2018 року.

Позивач 25.01.2021 року звернувся до відповідача із заявою про проведення обчислення повного грошового забезпечення з 01.01.2020 року та з 01.01.2021 року, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати в 2020-2021 роках. Також позивач у даній заяві просив відповідача підготувати та подати до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відомості з новими видами грошового забезпечення (а.с.24-27).

Листом від 26.02.2021 року №7/18867/11 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту 4 Постанови КМУ №704 (зі змінами) розміри посадових окладів, окладів за військовим званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року (а.с.28)

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що з 30.01.2020 року - з наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. 30.01.2020 року знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням. Підставою для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є факт отримання пенсійним органом відповідної довідки про грошове забезпечення пенсіонера. Позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно діючої редакції пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704. До моменту отримання належної довідки від Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Згідно із частиною 1 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704, якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, в тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018 року.

Отже, набрання чинності 01.03.2018 року постановою КМУ №704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні частини 4 статті 63 Закону №2262-XII стало обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону. Водночас, з огляду на норми пунктів 1, 2 постанови КМУ №103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення із служби, визначеного станом на 01.03.2018 року постановою КМУ №704.

Постановою КМУ 704 зокрема затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.

Пунктом 4 постанови КМУ № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018 року) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Проте постановою КМУ №103 (яка набрала чинності 24.02.2018 року) до постанови КМУ №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови КМУ №704 викладено у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отже, згідно із постановою КМУ №704 (в редакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» і з цієї дати фактично відновлено дію пункту 4 постанови №740 у первісній редакції, тобто розрахунковою величиною є 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року

Разом з тим, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII (далі по тексту - Закон №1774), який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Отже, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18 зміст пункту 4 постанови № 704 суперечить приписам пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774, а тому цей пункт не може бути застосований як при обчисленні грошового забезпечення військовослужбовців, так відповідно і при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.

Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, що у тексті пункту 4 постанови №704 необхідно замість « 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року» застосовувати «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року», є безпідставними, оскільки, по-перше, постанова №704 не містить норми права в такій редакції, а, по-друге, відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, у зв`язку з чим суд не може підміняти собою законодавця і створювати, як фактично просить позивач, норми права, яких не містить чинне законодавство.

Крім того, завданням адміністративного судочинства згідно з ч.1 ст 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, завданням суду в адміністративному судочинстві є вирішення спорів, а не нормотворчість.

Колегія суддів погоджується з тим, що чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносин є суперечливим і незрозумілим, проте існуючі прогалини і суперечності повинні бути усунуті законодавцем шляхом відповідного коригування правових норм, що суд робити не вправі.

Крім того, відповідачем у відзиві та апеляційній скарзі зазначалось, що у нього відсутні відомості на підтвердження зміни станом на 1 січня 2020 року та на 1 січня 2021 року розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців або введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що зумовлювало б наявність підстав для складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та перерахунку пенсії позивача.

Отже, відповідач заперечує, що з 1 січня 2020 року та з 1 січня 2021 року відбулось фактичне підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.

Позивачем доказів на спростування таких обставин не надавалось.

Судом першої інстанції в рішенні таких доказів також не наведено.

Оскільки відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262 обставиною, що обумовлює перерахунок пенсій колишніх військовослужбовців, повинно бути підвищення розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а такого підвищення з 01 січня 2020 року фактично не відбулось, то підстави для перерахунку пенсії позивача, а відповідно і для видачі відповідачем оновленої довідки про грошове забезпечення для перерахунку з 1 січня 2020 та з 01 січня 2021 року пенсії позивача відсутні.

З урахуванням викладених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року в адміністративній справі №160/5388/21 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року в адміністративній справі № 160/5388/21 скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак