Справа № 120/10191/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 грудня 2021 р. Справа № 120/10191/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Степанівка Агро Інвест" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Степанівка Агро Інвест" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 18.08.2021 року №3001753/35346201.

Ухвалою від 30.08.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено 15 денний строк з дня отримання даної ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

15.09.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки рішення №3001753/35346201 від 18.08.2021 прийнято правомірно, адже за результатами розгляду наданих позивачем документів виявлено невідповідність визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив у якій останній зазначив, що відповідачем не наведено доводів на підставі яких доказів виявлена невідповідність визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податків основним засобам.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Степанівка Агро Інвест" є юридичною особою, зареєстрованою у відповідності до чинного законодавства, що підтверджується записом у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 0000833 від 20.09.2007 року.

Основними видами діяльності позивача за кодами КВЕД є:

- 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання (основний);

- 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

- 01.49 Розведення інших тварин;

- 01.50 Змішане сільське господарство;

- 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві;

- 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві;

- 41.10 Організація будівництва будівель;

- 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;

- 43.11 Знесення;

- 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику;

- 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи;

- 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів;

- 49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

- 52.10 Складське господарство;

- 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

- 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах;

- 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів;

- 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання;

- 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

- 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.

16.08.2021 року ТОВ "Агропромислова компанія "Степанівка Агро Інвест" подано до Головного управління ДПС у Вінницькій області таблицю даних платника податку на додану вартість разом з поясненнями.

Отримання Таблиці даних платника податку на додану вартість підтверджується Квитанцією №2 від 16.08.2021 (реєстраційний №35091731), в якій податковим органом зазначено: "Інформацію Таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі 16.08.2021 за №35091731 не враховано автоматично згідно з п.20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165, тому що: в рядку №1 Таблиці даних платника податку на додану вартість значення графи "Код згідно з УКТЕЗД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (постачання/надання)" відповідає значенням графи "Код згідно з УКТЕЗД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (постачання/надання)" Таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі 16.08.2021 року за №35091731, інформація якої врахована автоматично та скасована згідно Рішення Комісії Державної податкової служби України від 09.08.2021 року №2963132/35346201. Таблицю даних платника податку на додану вартість прийнято до розгляду".

В подальшому, Державною податковою службою України прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 18.08.2021 року №3001753/35346201, яким визначено: "Відповідно до пункту 19 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, комісією Державної податкової служби України прийнято рішення неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі від 16.08.2021 року №35091731 врахованої згідно з рішенням комісії від 17.08.2021 року №2993289/35346201".

Підставою неврахування таблиці зазначено: виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

Разом із тим, не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

За визначенням, наведеним у пункті 2 вказаного Порядку, таблиця даних платника податку це зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Пунктами 12-20, 23 Порядку №1165 встановлено:

12. Платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

13. У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

14. Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

15. Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

16. Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

17. У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

18. Таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі у разі, коли:

- така таблиця подається платниками податку - сільськогосподарськими товаровиробниками, включеними до Реєстру отримувачів бюджетної дотації відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", та/або сільськогосподарськими товаровиробниками, які на 31 грудня 2016 р. застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу (у редакції, що діяла на 31 грудня 2016 р.) та мають у власності (право власності/користування) та/або на умовах оренди земельні ділянки, загальна площа яких становить не менш як 200 гектарів включно станом на 1 січня та які відображені в податковій звітності до 20 лютого поточного року (до 20 лютого поточного року враховується наявність таких ділянок за звітний період попереднього року), та у поданій таблиці даних платника податку зазначаються відомості про постачання (виготовлення) таких груп товарів за кодами згідно з УКТЗЕД, як живі тварини (код згідно з УКТЗЕД 01); риба і ракоподібні, молюски та інші водяні безхребетні (код згідно з УКТЗЕД 03); молоко та молочні продукти; яйця птиці; натуральний мед; їстівні продукти тваринного походження, в іншому місці не зазначені (код згідно з УКТЗЕД 04); овочі та деякі їстівні коренеплоди і бульби (код згідно з УКТЗЕД 07); їстівні плоди та горіхи; шкірки цитрусових або динь (код згідно з УКТЗЕД 08); зернові культури (код згідно з УКТЗЕД 10); насіння і плоди олійних рослин; інше насіння, плоди та зерна; технічні або лікарські рослини; солома і фураж (код згідно з УКТЗЕД 12);

- зазначена таблиця подається платниками податку, в яких значення показників D та P, розрахованих у порядку, встановленому пунктом 3 цього Порядку, мають такі розміри: D >0,02, P.

Згідно пункту 19 Порядку №1165 у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).

Якщо таблиця даних платника податку врахована відповідно до пункту 18 цього Порядку, після прийняття комісією контролюючого органу рішення про неврахування таблиці даних платника податку така таблиця підлягає розгляду відповідно до пункту 15 цього Порядку.

Таблиця даних платника податку подається платником податку в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Відповідно до абзацу другого пункту 25 Порядку №1165 Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Отже, відповідно до пункту 17 Порядку№1165, у рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що причиною неврахування таблиці даних платника податку стало виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

При цьому, а ні в оскаржуваному рішенні, а ні у відзиві на позовну заяву контролюючим органом не наведено обставин, які стали підставою для такого висновку, а також не зазначено які конкретно види діяльності позивача не відповідають наявним у нього основним засобам.

Водночас варто зазначити і те, що оскаржуване позивачем рішення по своїй правовій природі є актом індивідуальної дії.

Згідно пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

На переконання суду, спірне рішення не відповідає критеріям чіткості й зрозумілості акту індивідуальної дії та породжує їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

У оскаржуваному рішенні суб`єктом владних повноважень не зазначено суть та характер виявленої невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

Рішення контролюючого органу не містить чітких правових підстав для неврахування таблиці даних платника, не містить конкретний перелік матеріалів, який би міг надати можливість прийняти рішення про врахування таблиці даних платника податку відповідачем.

Тобто, у спірному рішенні не вказано яка саме невідповідність визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам взята до уваги при його прийнятті.

Отже, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Подібного висновку дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові № 600/1806/21-а від 30 листопада 2021 року.

Положеннями частини 2 статті 77 КАС України також визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 73, статтею 75 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З огляду на наведені вище обставини, а також враховуючи те, що відповідачем не обґрунтовано обставин невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам та не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження виявленої невідповідності, суд дійшов висновку про протиправність винесення відповідачем рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість №3001753/35346201 від 18.08.2021 року із зазначенням причини: виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам, у зв`язку з чим вказане рішення підлягає скасуванню, а адміністративний позов задоволенню.

Пунктом 3 частини 2 статті 2 КАС України вказано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги те, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 2270 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Крім того, судом також враховано відображену у позовній інформацію про те, що попередній розрахунок витрат також включає витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Разом із тим, жодних доказів фактичного понесення позивачем відповідних витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. до позовної заяви додано не було, а тому підстави для їх відшкодування, на переконання суду, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90,94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №3001753/35346201 від 18.08.2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Степанівка Агро Інвест".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Степанівка Агро Інвест" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Степанівка Агро Інвест" (вул. П. Колісника, 10, с. Степанівка, Вінницький район, Вінницька область, 23255, );

Відповідач: Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович