Справа № 380/9637/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/9637/21 пров. № А/857/20204/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року (рішення ухвалене в м. Львів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом під головуванням судді Гулкевич І.З., дату складення повного тексту рішення суду не зазначено) у справі № 380/9637/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, якою просив:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невірного нарахування йому індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 15.05.2020;

стягнути з відповідача на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.05.2020 у сумі 128822,95 грн;

стягнути з відповідача на його користь витрати пов`язані з проведенням судово-економічної експертизи №4116 від 02.07.2020 у розмірі 1961,28 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням базового місяця серпень 2014 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням базового місяця січня 2008 року, з урахуванням виплачених коштів.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по травень 2020 року, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій фактично просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, які були задоволені та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені вказаних вимог відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач у 2020 році вже звертався до суду з позовною заявою про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.05.2020. Рішенням суду суду позов позивача був задоволений. Військовою частиною на виконання даного рішення було здійснено нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача індексації грошового забезпечення за вказаний період вже були предметом розгляду по суті і по ним є судове рішення, яке набрало законної сили, а тому вказані вимоги не можуть бути предметом повторного розгляду у суді. Також не погоджується з висновком суду першої інстанції, що останнє підвищення посадового окладу відбулось у січні 2008 року. Але в процесі реформування ЗСУ у 2008-2018 роках неодноразово проводилась реорганізація і зміна штатного розпису військових частин і вводились нові посади.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. По суті заперечення на апеляційну скаргу співпадають з мотивами та висновками, здійсненими в судовому рішенні судом першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштові адреси позивача та відповідача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 19.03.2020 року №181, ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за підпунктом б (за станом здоров`я) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України позивача з 15.05.2020 року було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У зв`язку з не нарахуванням та невиплатою відповідачем індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 15.05.2020, позивач звернувся з позовом до Львівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 у справі №380/6097/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по листопад 2018 включно; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.05.2020, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні інших вимог позовної заяви відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення у розмірі 31405,65 грн з урахуванням базових місяців серпень 2014 року та березня 2018 року.

Крім цього, згідно з довідкою від 10.06.2020 №380/489/707пс відповідач з грудня 2018 року по травень 2020 року здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення по 71,08 грн, з березня по червень 2019 року по 134,47 грн, з липня по листопад 2019 року у розмірі 206,72 грн, з грудня 2019 по квітень 2020 року у розмірі 216,51 грн, травні 2020 року у розмірі 104,76 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 15.05.2020 протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів підвищення посадового окладу позивача у інші періоди відповідач не надав. Крім того, судом також не встановлено, а відповідачем не доведено, що мало місце підвищення грошового доходу позивача, яке перевищило суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу та яка мала нараховуватися із базового місяця січня 2008 року. У цьому контексті суд критично оцінює посилання відповідача на те, що базовим місяцем для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача з січня 2016 року по лютий 2018 року має бути серпень 2014 року, коли позивачеві було збільшено розмір надбавки за вислугу років, оскільки відповідач не надав доказів підвищення посадового окладу позивача у серпні 2014 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року є січень 2008 року, а не грудень 2014 року.

Щодо невірного нарахування відповідачем індексації грошового забезпечення з березня 2018 року по травень 2020 року, то суд керуючись частиною другою статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача провести перерахунок індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по травень 2020 року, з урахуванням висновків суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Рішення в частині відмови в задоволенні позову не оскаржене, тому відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону №2011-XII).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 у справі №380/6097/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по листопад 2018 включно; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.05.2020, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні інших вимог позовної заяви відмовлено.

Суть спору між сторонами в межах спірних правовідносин стосується встановлення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 15.05.2020 року.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 (до 01.01.2016 - 101) відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

При цьому, до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №1013 від 09.12.2015 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), а базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати.

З 01.12.2015 замість базового місяця введено поняття місяць, у якому відбулося підвищення - у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснювалося з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру (місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових), а з 01.12.2015 - місяць підвищення тарифних ставок (окладів).

Аналогічна правова позиція випливає зі змісту постанов Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17 і від 22 липня 2020 року у справі №400/3017/19.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, за період з 01.01.2016 по 15.05.2020 індексація грошового забезпечення позивачу нарахована та виплачена, виходячи з базових місяців - серпень 2014 року та березень 2018 року.

Водночас, схеми посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності з 01.01.2008.

Відповідно до пункту 1 вказаної грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В подальшому, зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року.

Відповідно до пункту 14 Порядку №1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року №48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18 липня 2017 року № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

З огляду на вказані положення Порядку №1078 та роз`яснення Мінсоцполітики, за загальним правилом підставою для встановлення базового місяця індексації починаючи з 01.12.2015 року є підвищення, зокрема посадових окладів особи, тоді як зміна підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, не випливає на встановлення (зміну) базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 є серпень 2014 року.

Апеляційний суд вважає такі твердження відповідача обґрунтованими, та вважає висновок суду першої інстанції про те, що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації позивачу за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, відповідно до Порядку №1078 помилковим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, в серпні 2014 року в позивача змінилась вислуга років із відповідним збільшенням надбавки за вислугу років. Таким чином, згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 базовим місяцем для обрахунку індексації позивачу був визначений серпень 2014 року (а.с.25).

Отже, згідно Порядку №1078 наведеного в редакції до 01.12.2015, базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), а базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2014 року у позивача змінилась вислуга років із відповідним збільшенням надбавки за вислугу років, тому відповідно до Порядку №1078 в редакції до 01.12.2015 (чинного станом на серпень 2014 року), серпень 2014 року став базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача.

Відтак, здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по лютий 2018року із застосуванням серпня 2014 року як базового місяця, відповідач діяв правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового місяця, а відтак рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню.

Стосовно задоволеної судом першої інстанції позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по травень 2020 року, то як зазначалось вище, зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) в цілях нарахування індексації військовослужбовцям з січня 2008 року на березень 2018 року.

Отож, здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 15.05.2020 із застосуванням березня 2018 року як базового місяця, відповідач також діяв правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Доводи скаржника про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача індексації грошового забезпечення за вказаний період вже були предметом розгляду по суті і по ним є судове рішення, яке набрало законної сили, а тому вказані вимоги не можуть бути предметом повторного розгляду у суді, судом до уваги не беруться, оскільки предметом розгляду в даній справі є неправильне на думку позивача визначення відповідачем базового місяця для нарахування йому індексації грошового забезпечення, що призвело до невірного нарахування суми індексації. В той час, як предметом розгляду справи позивача в іншій справі по якій є рішення суду було право позивача на індексацію грошового забезпечення без визначення базового місяця для нарахування індексації, що є різними предметами розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 380/9637/21 скасувати у частині:

визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням базового місяця серпень 2014 року.

зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням базового місяця січня 2008 року, з урахуванням виплачених коштів.

зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по травень 2020 року, з урахуванням висновків суду.

Ухвалити у вказаній частині постанову, якою у задоволенні перелічених вище позовних вимог відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 08 грудня 2021 року.