Справа № 420/9137/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/9137/21
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року по справі № 420/9137/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме: з 90 відсотків на 76 відсотків грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, при перерахунку на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року справа № 420/4717/20;

- скасувати рішення про перерахунок пенсії від 26.11.2020 Головного управління ПФУ в м. Одесі про загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 76 відсотків;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року по справі № 420/4717/20, починаючи з 19 лютого 2020 року у розмірі 90 відсотків грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області від 21.02.2020 № 5-577/80, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що він, суддя Комінтернівського районного суду Одеської області, з 19 серпня 2004 року згідно постанови Верховної Ради України від 24 червня 2004 року №1858-ІV знаходиться у відставці.

Позивач вказав, що 21.02.2020 він отримав довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області № 5-577/80 від 21.02.2020 року, з якої дізнався, що з 19 лютого 2020 року було збільшено розмір суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці.

28.02.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсіонного фонду України в Одеській області із відповідною заявою від 28.02.2020 за № 2026 про проведення перерахунку його довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищевказаної довідки. Однак Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області прийняло рішення від 28.03.2020 № 2026 про відмову у перерахунку довічного грошового утримання тому, що на даний час відсутній порядок проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці, з яким позивач був не згоден.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області вих. № 5-577/80 від 21.02.2020, починаючи з 19 лютого 2020 року, виходячи з суддівської винагороди 119814,00 грн.

Позивач зазначив, що враховуючи 36 років 8 місяців його стажу роботи на посаді судді, відповідно його грошове утримання складає 90 відсотків заробітної плати судді, який працює па відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач вказав, що факт того, що його грошове утримання складає 90 відсотків заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, було мотивовано наказом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області № 56-ос від 17.08.2004, яким встановлено судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків від заробітку працюючого судді з 19.04.2004.

Позивач зазначив, що до перерахунку за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року, його грошове утримання складало 90 відсотків заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Після надіслання рішення суду в ГУ ПФУ в Одеській області позивач став одержувати грошове утримання значно в меншому розміру очікуваного, у зв`язку з чим він звернувся в телефонному режимі на гарячу лінію ГУ ПФУ в Одеській області та отримав листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.12.2020, та рішення 40 від 26.11.2020, з якого йому стало відомо, що на виконання рішення суду довічне грошове утримання судді у відставці розраховане, виходячи з розрахунку 76 відсотків заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

З таким рішенням розрахунку 76 відсотків позивач не згоден, так як в цьому ж рішенні вказано, що страховий стаж його складає 36 років 1 місяць і 2 дні.

05.03.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із відповідною заявою про відміну рішення від 26.11.2020 та здійснення перерахунку та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди.

Проте, на його заяву він отримав відповідь від 22.03.2021, що на виконання судового рішення від 27.07.2020 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при страховому стажі 36 років 8 місяців (в т. ч. суддівський стаж 33 роки, що становить 76% суддівської винагороди). Окрім того, ГУ ПФУ в Одеській області у відповіді від 22.03.2021 на вищевказану заяву обґрунтувало відмову в перерахунку, виходячи з розрахунку 90 відсотків суддівської винагороди, посилаючись на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, зокрема на ст.142 вказаного закону та зазначає, що на підставі вказаних норм, довічне грошове утримання судді у відставці позивача розраховано, виходячи з відсоткових розмірів суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно вимог вищевказаного Закону, а саме: виходячи з розрахунку 76 відсотків суддівської винагороди (за стаж на посаді судді 33 роки).

Позивач вважав, що відповідач, ігноруючи та грубо порушуючи вимоги статей 19, 22, 58 Конституції України, частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010, протиправно та незаконно при перерахунку його грошового утримання на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року застосував норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, який не має вказівки на те, що він має зворотну силу та зменшив розмір грошового утримання з 90 відсотків на 76 відсотків заробітної плати судді, якій працює на відповідній посаді (суддівської винагороди).

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, оскільки позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує щомісячне довічне грошове утримання згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Позивач двічі звертався до Головного управління із заявами щодо стану виконання судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №420/4717/20, яким задоволено вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, скасування рішення від 28.02.2020 № 2026, зобов`язання вчинити дії.

Вказаним рішенням визнано протиправними дії Головного управління щодо відмови позивачу в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області вих. № 5-577/80 від 21.02.2020; скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління від 28.02.2020 №2026 «Про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів»; зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області вих. № 5-577/80 від 21.02.2020, виходячи з суддівської винагороди 119814,00 грн.

Листами Головного управління №12044-1223З/М-02/8-1500/20 від 18.12.2020 та №4043-3689/М-02/8-1500/21 від 22.03.2021 позивача повідомлено про виконання рішення суду, а саме: проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при загальному страховому стажі 36 років 8 місяців (в т.ч. суддівський стаж 33 роки, що становить 76% від суддівської винагороди), та розмір на 01.12.2020 становить 91567, 32 грн. (119814, 00 грн. х 76%) - основний розмір.

Відповідач вказав, що Головним управлінням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №420/4717/20 виконано в повному обсязі в рамках тексту резолютивної частини та чинного законодавства на дату звернення позивача.

Відповідач зазначив, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці здійснюється на підставі наступних норм, які діяли на дату звернення позивача за таким перерахунком до Головного управління.

Застосуванню підлягає та норма, яка є чинною на момент здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не та, яка була чинна на момент призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача згідно діючих норм законодавства повинна складати 76% суддівської винагороди (де 20 років суддівського стажу - 50% суддівської винагороди + 13 років понад нормованого суддівського стажу - 26% суддівської винагороди).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 22 липня 2021 року ОСОБА_1 частково задовольнив.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області щодо обчислення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді при перерахунку на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду № 420/4717/20 від 27.07.2020.

Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №40 від 26.11.2020 в частині призначення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеський області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82%, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області вих. № 5-577/80 від 21.02.2020 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

У задоволенні решти позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, а саме не досконало проаналізовано доводи сторін та надані ними докази, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не звернув увагу на те, що не було підстав для застосування розміру 82 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, оскільки розрахунок не може бути здійснений одночасно із застосуванням двох різних законів, а саме: щодо відсотків суддівської винагороди Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, а щодо розміру суддівської винагороди Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 17.06.2014.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Обставини справи.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 24 червня 2004 року №1858-ІV у зв`язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Комінтернівського районного суду Одеської області.

Згідно з наказом Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області № 56-ос від 17.08.2004, встановлено судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітку з 19.04.2004 (стаж роботи для довічного грошового утримання складає 36 років 07 місяців) (а.с 28).

21.02.2020 ОСОБА_1 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Одеській області видано довідку № 5-577/80 Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці про те, що станом на 19.02.2020 суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/ перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 119 814,00 грн., в тому числі: посадовий оклад 63 060,00 грн., доплата за вислугу років 50 448,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді 6 306,00 грн. (а.с. 26).

28.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням суддівської винагороди на підставі довідки № 5-577/80 від 21.02.2020 .

28.02.2020 ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення № 2026 про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, згідно з яким відповідач відмовив у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі наданої довідки від 21.02.2020 № 5-577/80, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області (а.с. 20).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 у справі №420/4717/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області вих. № 5-577/80 від 21.02.202. Скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій № 16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.02.2020 № 2026 «Про відмову у перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області вих. № 5-577/80 від 21.02.2020, виходячи з суддівської винагороди 119 814,00 грн. (а.с. 7-19).

26 листопада 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення суду прийнято протокольне рішення №40 про перерахунок пенсії, яким загальний процент щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановлено 76% при страховому стажі 36 років 8 місяців 20 днів (а.с. 23).

На звернення позивача стосовно виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 по справі №420/4717/20, ГУ ПФУ в Одеській області листами від 18.12.2020 №12044-12233/М-02/8-1500/20 та від 22.03.2021 №4043-3689/М-02/8-1500/21 повідомило, зокрема, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 по справі №420/4717/20 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області від 21.02.2020 № 5-577/80, виходячи із суддівської винагороди 119 814,00 грн. Вказано, що страховий стаж позивача становить 36 років 8 місяців, а стаж на посаді судді (згідно Закону) - 33 роки 8 місяців, що становить 76% (33 р. -20 р. = 13 х 2 = 26 + 50 = 76%). Виплату нового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розпочато з грудня 2020 року в сумі 91 567,32 грн., де: основний розмір від середнього заробітку 91 058,64 грн. (119814,00 грн. х 76%); підвищення дітям війни - 66,43 грн.; пенсія за особливі заслуги перед Україною - 442,25 грн. Доплату в сумі 348 269,53 грн. за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 включено до реєстру (а.с. 21-22, 24-25).

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки стосовно неприпустимості обмеження щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці максимальним розміром, суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016, було визнано неконституційними норми частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII; та абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п`ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII, якими було обмежено довічне грошове утримання суддів у відставці максимальним розміром..

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону №1402-VIII).

Положеннями частини 3 статті 142 Закону № 1402-VI передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII, базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Розділом ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VІII визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності Законом № 1402-VIII пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453-VI.

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453-VI (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019, виключено пункти 22, 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення", якими передбачалося, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України № 2453-VI.

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення", становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

У інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності Законом № 1402-VIII, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) констатовано, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Так, у вказаному рішенні (пункти 15-17) вказано, що згідно з положеннями пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Отже, судді, які вже перебувають у відставці з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнав неконституційним.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи та не заперечується сторонами, позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене у розмірі визначеному Законом № 2453-VI, яким передбачалась інша формула обрахунку грошового утримання, ніж та, що встановлена Законом №1402-VIII.

Конституційний Суд України у вказаному вище рішенні від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя.

Положеннями ст.142 Закону № 1402-VIII передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Зазначена норма чітка, однозначна, зрозуміла та не вступає в колізію з іншими нормами.

На необхідність застосування при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який отримував щомісячне грошове утримання у розмірі обчисленому згідно положень Закону № 2453-VI, на підставі саме Закону України №1402-VIII вказав і Верховний Суд у рішенні від 16.06.2020 по зразковій справі № 620/1116/20 (Пз/9901/5/20).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII позивач, як суддя у відставці, набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді, а посилання відповідача про відсутність підстав для проведення перерахунку грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної довідки про розмір суддівської винагороди є неправомірними.

Доводи апеляційної скарги

Відхиляючи доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що для визначення відсоткового розміру щомісячного грошового утримання змінною величиною повинен бути розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання має обчислюватися виходячи з 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді на підставі Закону №1402-VIII.

На противагу доводам апеляційної скарги , колегія суддів ще раз акцентує увагу на тому, що розмір довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді визначений у порядку, передбаченому Законом № 2453-VI, відрізняється від порядку визначення розміру довічного грошового утримання судді, встановленому чинним Законом №1402-VIII, на підставі якого позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Така відмінність полягає в тому, що Законом № 2453-VI розмір довічного грошового утримання судді у відставці визначався у відсотках (80% і більше), виходячи із суддівської винагороди працюючого судді, зокрема з окладу у розмірі 15 мінімальних заробітних плат (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року № 11-р/2018), на відміну від положень Закону № 1402-VIII, який передбачає сутнісно інші базові показники суддівської винагороди, виходячи з окладу працюючого судді; в даному випадку судді першої інстанції, - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, (стаття 135 Закону № 1402-VIII), а також інший розмір довічного утримання судді у відставці 50% і більше від суддівської винагороди (частина третя статті 142 Закону № 1402-VIII).

Отже, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку за Законом № 2453-VI.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 6 вересня 2012 року № 5207-VI прямою дискримінацією є ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Таке поводження за змістом пункту 2 частини першої статті 1 цього ж Закону може полягати, в тому числі, в обмеженні у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами у будь-якій формі.

У контексті вказаного питання, суд вважає за необхідне зазначити позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 7 червня 2021 року у справі №420/4001/20, про те, що однаковий підхід до визначення порядку розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, який вийшов у відставку відповідно до Закону №1402-VIII, та судді, який вийшов у відставку раніше, відповідає принципу рівності та заборони дискримінації, передбаченого Конституцією України (частина друга статті 24 Конституції України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (стаття 14) та КАС України (пункт 7 частини другої статті 2). У цій справі було задоволено позов про перерахунок суддівської винагороди судді у відставці, виходячи із розміру посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,25 при обчисленні базового розміру посадового окладу і доплати за вислугу років.

Крім того, суд зазначає, що визначення розміру довічного грошового утримання позивача на підставі норм Закону № 1402-VIII (50% і більше) не призводить до порушення гарантованих статтею 22 Конституції України права позивача, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач, за нормами Закону № 1402-VIII, не є меншим, ніж той, який був забезпечений з урахуванням положень Закону № 2453-VI, а значно більшим.

Отже, усі без винятку судді, незалежно від того, чи вийшли вони у відставку відповідно до Закону №2453-VI, або вийшли чи вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII, мають однакові за змістом та обсягом, єдині конституційно-правовий статус і гарантії незалежності, рівні правові можливості, у тому числі, щодо реалізації ними права на відставку та отримання довічного грошового утримання у належному розмірі, зокрема, із збільшенням розміру щомісячного довічного грошового утримання на два відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, як це встановлено частиною третьою статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Вказана позиція узгоджується й з висновками Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", викладеними у постанові від 08.11.2021 у справі № 580/492/21, правовідносини у якій є аналогічними до тих, які виникли у справі, яка розглядається.

Згідно оскаржуваного рішення від 26.11.2020, страховий стаж (повний) позивача складає 36 років 8 місяців 20 днів (а.с.23). За кожен повний рік стажу понад 20 років (16 років) позивачу повинно бути нараховано додатково по 2%, а всього за 16 років стажу понад 20 років - 32% (16р. х 2% = 32%).

Тому з урахуванням приписів ч.3 ст.142 та п.34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача за повні 36 років стажу роботи (для довічного грошового утримання) має складати 82%.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року по справі № 420/9137/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.