Справа № 280/7188/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 грудня 2021 року Справа № 280/7188/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Департаменту патрульної поліції (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування завданої шкоди 909, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має заборгованість з вартості спеціальних засобів, а саме: наручників металевих БРМ-92 серії ИИ№0696 (номенклатурний № НОМЕР_1 ) та палки гумової (номенклатурний № НОМЕР_2 ) у розмірі 909,00 грн., яка в добровільному порядку сплачена не була, а отже підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою судді від 18.08.2021 позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк 10 днів з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду.

31.08.2021 від представника на електронну адресу суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою судді від 20.09.2021 продовжено позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на строк 10 днів з дня одержання ухвали суду про продовження процесуального строку.

На письмовий запит суду отримано відповідь (вх. 55265 від 23.09.2021) з Департаменту РП Запорізької міської ради з довідкою про підтвердження реєстрації місця проживання відповідача (а.с.38).

08.10.2021 позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку.

Ухвалою судді від 13.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін та проведення судового засідання. Поновлено позивачу строк звернення до суду.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, однак вказане відправлення повернулось на адресу суду з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання".

Від відповідача, ОСОБА_2 , відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що згідно наказу Департаменту патрульної поліції по особовому складу від 18.05.2021 № 405 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу № 2 роти 2 батальйону №4 з 25.05.2021 звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України №Про національну поліцію».

На день звільнення відповідач - ОСОБА_1 , не здав до сектору озброєння спеціальні засоби, а саме: наручники металеві БРМ-92 серії НОМЕР_3 (номенклатурний № НОМЕР_1 ) та палки гумової (номенклатурний № НОМЕР_2 ), закріплені за ним на постійній основі.

У відповідності до рапорту від 16.04.2016 ним було висловлено прохання закріпити за ним на постійне зберігання спеціальний засіб виріб «БРМ» та виріб «Кобра-1».

У відповідності до рапорту від 11.03.2019 ним було висловлено прохання закріпити за ним на постійне зберігання спеціальний засіб ПГ-М.

Відомостями внесеними у картку обліку № 309 озброєння та військового майна, яке рахується за ОСОБА_1 підтверджується отримання відповідачем наручників металевих БРМ-92 та палки гумової, що засвідчено власним підписом ОСОБА_1 . Крім того вказане підтверджується накладною № 35 та аркушем контролю порядку зберігання і носіння спеціальних засобів, які закріплені за ОСОБА_1 на постійній основі.

Також судом встановлено, що відповідно до довідки управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку про вартісну оцінку завданої шкоди № 119 від 16.06.2021 вартість наручників металевих БРМ-92 серії ИИ№0696 (номенклатурний № НОМЕР_1 ) становить 744, 00 грн. та палки гумової ПМ-Г (номенклатурний №1) становить 165,00 грн.

Позивач вважаючи, що відповідач завдав шкоди державі, звернувся до суду із позовом щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Згідно вимог пункту 4 розділу V Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України 11.10.2018 № 828 (далі - Інструкція № 828) табельну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї закріплюють за поліцейськими на весь час служби. У разі переведення чи переміщення поліцейського до іншого органу (підрозділу) поліції або звільнення зі служби в поліції видана та закріплена за ним зброя, боєприпаси підлягають здаванню до КЗЗ за місцем одержання. Спеціальні засоби, картка-замісник та відповідне спорядження здають відповідальному за озброєння, про що він робить відмітки в облікових документах.

Згідно із частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із статтею 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки, відповідно до приписів ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код ЄДРОПУ 40108646) заборгованість з вартості спеціальних засобів у розмірі 909, 00 грн., а саме наручників металевих БРМ-92 у розмірі 744, 00 грн. та палки гумової у розмірі 165, 00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова