Справа № 487/5260/21
Суддя: Гаврасієнко В. О.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/5260/21
Провадження № 2-а/487/75/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Савчук К.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

29.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до поліцейського 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ілляшенко Віталія Андрійовича, Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд скасувати постанову ЕАО №4518100 від 21.07.2021 року винесену поліцейським 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ілляшенко В.А., якій просив визнати дії Департаменту патрульної поліції в особі посадової особи поліцейського 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ілляшенко Віталія Андрійовича неправомірними в частині притягнення до адміністративної відповідальності без належних на те доказів. Ухвалою суду від 04.08.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. 31.08.2021 року до суду надійшла виправлена редакція позовної заяви ОСОБА_1 . Ухвалою суду від 13.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. 07.10.2021 року до суду надійшла виправлена редакція позовної заяви ОСОБА_1 . Ухвалою суду від 12.10.2021 року відкрито провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.07.2021 року він рухався по вул. Кузнецька в бік вул. 1-ї Слобідської, де був зупинений екіпажем патрульної поліції. Після чого йому повідомлено, про ніби то порушення ним правил дорожнього руху, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності. В якості доказу вчинення ним адміністративного правопорушення патрульними надано відеозапис, на якому ніби то зафіксовано, що він проїхав на червоний сигнал світлофора. З даним звинуваченням він не згоден. Постанова ЕАО №4518100 від 21.07.2021 року не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, посилання на технічних засіб, за допомогою якого здійснюється відеозапис, якщо такий здійснюється, інформацію чи посилання на жодний доказ в даній справі, якою можна довести вчинення правопорушення. Вважає, що факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є недоведеним, просив позов задовольнити.

Позивач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Полієнко Д.Т. до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести без участі відповідача, проти позову заперечувала в повному обсязі та просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Крім того, представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначила, що під час патрулювання 21.07.2021 року інспекторами Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме водій автомобіля Skoda Fabia з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухався по вул. Кузнецькій на перехресті з вул. Садова здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п.8.7.3 ґ) ПДР України. Було прийнято рішення зупинити транспортний засіб на п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Інспектор підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу поліцейського. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.8.7.3 ґ) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор Ілляшенко В.А. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 510 грн., відповідно до санкції статті. Згідно ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та вручено її копію. Також зазначив, що позивачем не надано доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що з відзивом відповідача він не згоден, з тих підстав, що у п.7 оскаржуваної постанови не зазначені докази, які свідчать про здійснення відео фіксації правопорушення, пояснення свідків тощо. Під час розгляду справи інспектором відповідачем не надано належних чи допустимих доказів вчинення ним правопорушення. В оскаржуваній постанові не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим та належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху, тому факт вчинення правопорушення є недоведеним.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, року 21.07.2021 року інспекторами було виявлено порушення ПДР України. А саме водій автомобіля водій автомобіля Skoda Fabia з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухався по вул. Кузнецькій на перехресті з вул. Садова здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п.8.7.3 "е" ПДР України.

Прийнято рішення зупинити транспортний засіб на підставі п.1 ч.1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію". Інспектор підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, передбачені вимогами п.2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" та п.2.4 " ґ " ПДР України. Водій виконав законну вимогу поліцейського.

Пояснив інспектору, що не скоював даного правопорушення.

21.07.2021 року інспектором Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Ілляшенко В.А. було винесено постанову серії ЕАО №4518100 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 21.07.2021 року о 14.53 годин в м. Миколаєві вул.Садова/Кузнецька водій керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофорора, чим порушив п.8.7.3. ґ ПДР порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено штраф у розмірі 510 гривень.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненнi, чи пiдлягає вона адмiнiстративнiй вiдповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також з`ясувати iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оглянутої в судового засіданні відеофіксаці, яка надана представником відповідача, не можливо ідентифікувати автомобіль позивача та самого позивача за кермом автомобілю.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що інспектором патрульної поліції при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про наявність чи відсутність вини позивача.

Так будь-яких доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, що мають значення для правильного вирішення справи інспектором не зібрано, показів свідків не відібрано, доказів скоєння адміністративного правопорушення не додано.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме відеозаписи надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, встановив, що на відеозаписі "" зафіксовано рух транспортного засобу сірого кольору на заборонений жовтий сигнал світлофору.

Разом з тим, суд зазначає, що з вищезазначеного відеозапису неможливо ідентифікувати, що саме позивач, керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.8.7.3 " ґ " ПДР України, оскільки неможливо встановити ані марку транспортного засобу, ані номерного знаку.

Також суд зазначає, що однозначного висновку про порушення саме позивачем ПДР України неможливо дійти, оскільки відеозапис проводився зі значної відстані та з відеозапису неможливо ідентифікувати автомобіль, водій якого порушив ПДР.

Крім того, як свідчить вищенаведений відеозапис, з моменту події до моменту зупинки позивача поліцейські на деякий час втратили автомобіль з поля зору, а тому такий відеозапис не доводить порушення п.8.7.3 " ґ " ПДР України саме позивачем.

Таким чином, суд доходить висновку, що вказаний відеозапис не є достатнім доказом вини позивача у порушенні п.8.7.3 " ґ " ПДР України, оскільки з наданого відповідачем відеозапису неможливо ідентифікувати автомобіль, водій якого порушив ПДР.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення неможливо, оскільки інспекторами патрульної поліції не було надано жодних доказів на його підтвердження.

Отже, постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, що виключає її законність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушував Правила дорожнього руху, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕАО №4518100 від 21 липня 2021 року підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог стосовно визнання дій поліцейського 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ілляшенко Віталія Андрійовича неправомірними в частині притягнення до адміністративної відповідальності без належних на те доказів, то дана вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Тобто, питання стосовно визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень не входить до підсудності місцевих загальних судів та відноситься до юрисдикції адміністративних окружних судів, а тому не може бути розглянуто.

Відповідно до ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова особа чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4518100 від 21.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані за сплатою судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Управління патрульної поліції в Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б, .

Суддя В.О. Гаврасієнко