Справа № 160/18965/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/18965/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 160/18965/21 (головуючий суддя першої інстанції Сидоренко Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про повернення безпідставно стягненого єдиного внеску, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.10.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.02.2021 року №Ф-38024-13/04-63 У.

Разом з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив:

- зупинити стягнення у виконавчому провадженні №66766800, яке здійснюється державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі вимоги Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-38024-13/04-63 У від 09.02.2021 року, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №0-38024-13/04-63 У від 09.02.2021 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 12.04.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис 2085962 про припинення ОСОБА_2 діяльності, як фізичної особи-підприємця на підставі власного рішення. З листопада 1999 року він перебуває в трудових відносинах з АТ КБ Приватбанк. 09.02.2021 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області було складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-38024-13/04-63 У, згідно якої станом на 28.08.2021 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 9572,86 грн.. Про існування вказаної вимоги позивач дізнався після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища, до розгляду справи по суті.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що очевидна протиправність прийнятої вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.02.2021 року №Ф-38024-13/04-63 У, прийнятої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування (прийнято неповноважним органом, з перевищенням наданих повноважень тощо). Позивач посилається на очевидність ознак протиправності вимоги відповідача, тобто на обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та наявність яких має встановлюватися судом під час розгляду адміністративної справи, та ухвалення рішення по суті заявлених позовних вимог, тому таке обґрунтування вимог заяви є безпідставним.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66766800.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми процесуального права. Апелянт зазначає про протиправність вимоги, яка не містить інформації про дату її отримання позивачем, не узгоджена з позивачем, та має певні розбіжності.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

В апеляційній скарзі скаржник не заявив суду клопотання про розгляд справи за його участю. Інші учасники справи також не заявили суду клопотання про розгляд справи за їхньою участю.

Суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про таке.

У відповідності до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову, останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст.150 КАС України.

Спір в межах даної справи виник з приводу правомірності вимоги Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.02.2021 року №Ф-38024-13/04-63 У.

З огляду на визначений позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що доводи позивача в обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову, не можуть бути підставою для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню, оскільки не свідчать про наявність умов, передбачених в ч.2 ст.150 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що факт протиправності, зокрема, оскаржуваної вимоги Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 09.02.2021 року №Ф-38024-13/04-63 У, яка є предметом оскарження даної адміністративної справи, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.

Позивачем ані в заяві про забезпечення позову, ані в апеляційній скарзі не наведено доказів та обгрунтувань, що невжиття таких заходів як забезпечення позову у визначений в заяві спосіб, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Судом не встановлено і позивачем, як того вимагає ч.1 ст.77 КАС України, не доведено, обставин наявності очевидних ознак протиправності вимоги контролюючого органу чи постанов державного виконавця, та порушення прав, свобод або інтересів позивача постановами державного виконавця без розгляду справи по суті.

Крім того, в даному випадку, при прийнятті в подальшому судом рішення по справі про задоволення позовних вимог, невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову не призведе до ускладнення або унеможливлення його виконання, або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Сама лише незгода заявника з оскаржуваною вимогою відповідача, а також звернення до суду з позовом про визнання такої вимоги протиправною, не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову є правомірним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 157, 242, 243, 308, 313, 315, 316, 320, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року в адміністративній справі №160/18965/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 160/18965/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак