Справа № 300/2533/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

09 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2533/21 пров. № А/857/14635/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шинкар Т. І.,
суддів -Святецького В. В.,
Шевчук С. М.,
секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові заяву Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі №300/2533/21 за позовом КП «Житловик» до Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2021 Комунальне підприємство «Житловик» звернулося в суд з позовом до Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), просило визнати протиправною та скасувати постанову від 28.12.2020 у виконавчому провадженні №64003792.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) задоволено, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі №300/2533/21 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову КП «Житловик» до Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.

15.11.2021 судом апеляційної інстанції зареєстрована заява Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про ухвалення додаткового рішення у справі №300/2533/21, просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з КП «Житловик» на користь Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) сплачений судовий збір в сумі 19 164,16 грн.

На виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 супровідним листом Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 скеровано матеріали справи №300/2533/21, які зареєстровані судом апеляційної інстанції 30.11.2021, передані судді-доповідачу 01.12.2021.

З врахуванням положень статті 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, без повідомленням учасників справи. Секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Вирішуючи подану заяву, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Перелік правових підстав, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення, передбачений частиною 1 статті 252 КАС України, зокрема пунктом 3 частини 1 вказаної статті встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 132 КАС України).

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) відповідно до положень частини 1 статті 3 якого об`єктами справляння судового збору є, зокрема, позовна заява, апеляційна і касаційна скарги на судові рішення.

Згідно з частиною 8 статті 6 Закону №3674-VI розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Питання розподілу судових витрат регламентоване статтею 139 КАС України відповідно до положень якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (стаття 322 КАС України).

З аналізу наведених правових положень видно, що у разі програшу судового спору особою, яка не є суб`єктом владних повноважень, вона повинна компенсувати іншій стороні суб`єкту владних повноважень не всі судові витрати, а лише ті, які пов`язані з розглядом справи і стосуються доказування - залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єкта владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

В матеріалах справи міститься оригінали платіжних доручень про сплату заявником судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», який просить повернути згідно поданої заяви від 15.11.2021. Інших витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз скаржником не здійснювалось, такі документально не підтверджено.

Таким чином, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для розподілу судових витрат, а тому у задоволенні заяви Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про ухвалення додаткового рішення слід відмовити із вищевикладених мотивів.

Керуючись статтями 132, 143, 230, 243, 252, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про ухвалення додаткового рішення у справі №300/2533/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді В. В. Святецький
С. М. Шевчук