Справа № 160/24923/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги,
08.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-6323-58-У від 17.02.2021.
Разом з означеною позовною заявою представником ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-6323-58-У від 17.02.2021.
В обгрунтування означеної заяви представник позивача зазначив, що невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, з огляду на те, що на підставі оскарженої вимоги відкрито виконавче провадження та накладено арешт на рахунки позивача. Як стверджує заявник, враховуючи тривалість судового розгляду, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективне поновлення порушених прав ОСОБА_1 у разі стягнення з останньої значної суми на підставі оскарженого виконавчого документу, що змусить її знову звертатися до суду. Окрім того, позивач внесений до Єдиного реєстру боржників, відносно неї винесена постанова про арешт коштів, що, на думку заявника, значно обмежує конституційні права позивача, передбачені ст. 41 Конституції України, адже наявність відомостей про особу у Єдиному реєстрі боржників обмежує право вільно розпоряджатися своїм майном. Також заявник вважає, що з огляду на постійні реформи в Державній податковій службі та виконання Держказначейством судових рішень в порядку черговості внаслідок постійного дефіциту державного бюджету, повернути у розумний строк свої кошти, які можуть бути стягнені ДВС, ОСОБА_1 не зможе, навіть, у разі прийняття рішення судом на її користь. Крім того, заявник стверджує, що оскаржена вимога відповідача містить очевидні ознаки протиправності, оскільки остання винесена щодо особи, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, якого вона стосується, та винесена внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків посадовими особами контролюючого органу. Крім того, заявник посилається на те, що контролюючим органом порушено процедуру прийняття спірної вимоги.
Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що означена заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
За положеннями ч.1, ч.3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.
Положеннями процесуального закону передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову, при цьому, суд, вирішуючи це питання, повинен враховувати інтереси усіх учасників справи, а також оцінити можливі наслідки і їх вплив на права заінтересованих осіб.
Заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
Заходи забезпечення позову застосовуються з метою гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині 2 статті 150 КАС України.
Суд вважає, що заявником не надано суду достатніх та переконливих доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
Також, суд зазначає, що позивач не надав суду доказів, які б свідчили про явну протиправність вимоги відповідача.
Встановлення протиправності чи обгрунтованості оскарженої вимоги контролюючого органу, що є предметом позову, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.
Заявник зазначає, що державним виконавцем згідно постанови від 02.11.2021 у виконавчому провадженні ВП №67261512 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.
Водночас, позивачем не надано суду доказів існування розрахункових рахунків позивача, які відкриті у банківських установах, та наявності на них грошових коштів позивача станом на момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову, на які державний виконавець може накласти арешт.
Позивачем не надано суду доказів наявності на праві власності у позивача рухомого або нерухомого майна станом на момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову, на яке державний виконавець може накласти арешт.
Таким чином, заява позивача про забезпечення позову грунтується на припущеннях, які не підвердженні жодними доказами.
Заявником не доведено реальних мотивів та підстав, які істотно ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів заявника, за захистом яких останній звернувся до суду з позовом.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 КАС України.
Таким чином, виходячи з принципу співрозмірного вжиття заходів забезпечення позову та з огляду на приписи статті 150 КАС України, за відсутності обґрунтованих підстав та доказів на підтвердження доводів, викладених у заяві про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 150, 154, 241, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд,
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

Повний текст ухвали суду складений 09.12.2021.

Суддя О.В. Царікова