Справа № 233/4240/21
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/4240/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника 2-ї групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) штаб-сержанта ОСОБА_2 (Старшого прикордонних нарядів в ППР), третього прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що 28 серпня 2021 року відповідачем по справі - начальником 2-ї групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) штаб-сержантом ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень 00 копійок за те, що 28 серпня 2021 року о 16 годині 30 хвилин він порушив вимоги п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 815 від 17 липня 2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких території», а саме у пункті пропуску «Мілове» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який пояснив, що приблизно о 06 годині 00 хвилин 28 серпня 2021 року він здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України до РФ на напрямку п.н. Маринівка (ТОТ) н.п. Куйбишево (РФ) в районі н.п. Маринівка.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 28 серпня 2021 року є незаконною, оскільки не зважаючи на те, що він заперечував подію правопорушення та наявність складу правопорушення в його діях, всі його пояснення відповідачем по справі під час складання оскаржуваної постанови були проігноровані.

Незаконний перетин державного кордону не охоплюється складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону. Постанову № 017893/21 від 28 серпня 2021 року вважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 017893/21 від 28 серпня 2021 року, винесену начальником 2-ї групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) штаб-сержантом ОСОБА_2 про його притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн 00коп; провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2КУпАП закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності

Відповідач - начальник 2-ї групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) штаб-сержант ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача - третього прикордонного загону імені ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.59) та відзив на позовну заяву (а.с.36-38), зі змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає у зв`язку з їх безпідставністю. В обґрунтування заперечень проти позову послався на наступні обставини:

-факт порушення ОСОБА_1 порядку виїзду з тимчасово окупованої території і в`їзду до неї доведено витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», відповідно до якого відсутні дані офіційного в`їзду/виїзду позивача на територію України через працюючий КПВВ;

-в матеріалах справи наявне пояснення позивача, написано ним власноруч, в якому він підтвердив дані, викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення;

-наявний рапорт прикордонного наряду «Перевірка документів» в ППр «Мілове», в якому зазначено, що під час прикордонного контролю за допомогою підсистеми «Ризик» та опитування було встановлено, що позивач порушив порядок виїзду з тимчасово окупованої території України.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ї м правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, згідно даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , зареєстрованим місцем проживання позивача по справі є АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

28 серпня 2021 року начальник 2 групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ) штаб-сержант ОСОБА_2 виніс постанову № 017893/21 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень 00 копійок (а.с.8).

Відповідачем до матеріалів справи долучено пам`ятку (а.с.42), зі змісту якої вбачається, що 28 серпня 2021 року ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить його підпис.

З долученої до матеріалів справи копії заяви від 28 серпня 2021 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 не потребував юридичної допомоги адвоката (а.с.41).

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення № 017893/21 вбачається, що 28 серпня 2021 року о 16 годині 30 хвилин в пункті пропуску «Мілове» під час здійснення прикордонного контролю виявлено ОСОБА_1 , який відповідно до інформації, наявної в базі даних Державної прикордонної служби України 04 грудня 2019 року виїхав з контрольованої території України до тимчасово окупованої території України через КПВВ «Новотроїцьке», а 28 серпня 2021 року о 16 годині 30 хвилин в`їхав на територію України з РФ через пункт пропуску «Мілове». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2019 року № 815, відповідно до якого в`їзд/виїзд осіб на тимчасово окуповану територію та з таких територій здійснюється виключно через визначені КПВВ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП (а.с.8)

В основу оскаржуваної постанови, як вбачається з її змісту, та змісту письмових пояснень (а.с.39-40), посадовою особою суб`єкта владних повноважень було покладено, зокрема, визнання провини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, що має ознаки складу, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП.

Проте, сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Частиною 1 ст. 204-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Статтею 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затверджений постановою КМ України від 17 липня 2019 року № 815, пунктом 3 якого передбачено, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти в`їзду-виїзду відповідно до вимог цього Порядку.

Відповідно до ч.1,2 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року Конституційний Суд зазначає, що Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на день розгляду справи набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» щодо тимчасових підстав незастосування адміністративних стягнень та заходів впливу за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї» (дата набрання чинності - 24 липня 2021 року), яким Розділ II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» було доповнено пунктом 4-1 такого змісту: «4-1 Установити, що до громадян України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України, на період дії карантину або на час блокування діяльності контрольних пунктів в`їзду-виїзду не застосовуються адміністративні стягнення та заходи впливу за адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, якщо такі порушення настали з підстав гуманітарного характеру, визначених Кабінетом Міністрів України».

З врахуванням вищевикладеного, до громадян України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України, на період дії карантину або на час блокування діяльності контрольних пунктів в`їзду-виїзду не застосовуються адміністративні стягнення та заходи впливу за адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, якщо такі порушення настали з підстав гуманітарного характеру, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 ( COVID-19), з 12 березня 2020 р. на всій території України встановлено карантин, який неодноразово продовжувався, останній раз постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2021 року № 981 - до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до ст.72 КУпАП доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі, які є суб`єктами владних повноважень, всупереч вимог діючого законодавства, не надали належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, за умови набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» щодо тимчасових підстав незастосування адміністративних стягнень та заходів впливу за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї».

Відповідно до п.3) ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 - скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення № 017893/21 від 28 серпня 2021 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору в розмірі 454 гривні 00 копійок (а.с.25) слід покласти на відповідача третій прикордонний загін імені ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) .

Керуючись ст. ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до начальника 2-ї групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) штаб-сержанта ОСОБА_2 (Старшого прикордонних нарядів в ППР) ( АДРЕСА_2 ), третього прикордонного загону імені ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) (Луганська область, м.Лисичанськ, пр.Перемоги, 58; ідентифікаційний код 14321736) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову № 017893/21 від 28 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-2 КУпАП, винесену начальником 2-ї групи ІПК віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) штаб-сержантом ОСОБА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з третього прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 09 грудня 2021 року.

Суддя