Справа № 560/3507/19
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3507/19

08 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Мацького Є.М. Білої Л.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Бень Я.О.,

представника відповідача - Демчук Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Хмельницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення тридцять другої сесії Хмельницької міської ради №52 від 26.06.2019 «Про розгляд клопотання громадянки ОСОБА_1 від 26.08.2016 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та надання її в оренду»; зобов`язати Хмельницьку міську раду видати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,64 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та надання її в оренду, згідно з поданою ОСОБА_1 заявою від 26.08.2016.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач та третя особа оскаржили вказане рішення в апеляційному порядку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року апеляційні скарги Хмельницької міської ради та Комунального підприємства по організації роботи міського пасажирського транспорту задоволено, скасовано рішення Хмельницького окружного суду від 23 березня 2020 року та прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Ухвалами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року та 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційними скаргами на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №560/3507/19.

05 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, врахував норми права, які зазначені як підстави позову, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

При цьому апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, послався на позиції Верховного Суду, які стосуються інших правових підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

15 липня 2021 року за результатами моніторингу судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень позивачка ознайомилася з поставною Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №442/3936/17, у якій суд касаційної інстанції вказав: «повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано ч.6 ст.118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл».

Позивач вважає, що це являється істотною для справи обставиною, а тому постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Хмельницька міська рада подала заперечення щодо поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та зазначала, що дана заява є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку заявник намагається подати в якості нововиявлених обставин судову практику у сфері правовідносин, які не є подібними відносинам у даній справі. Окрім цього, підстави, зазначені ОСОБА_1 , не відповідають ознакам нововиявлених обставин в розумінні ст.361 КАС України.

Крім того, у відзиві на заяву про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами відповідач заперечив доводи позивача та зазначив, що ОСОБА_1 посилається на обставини, які не входять до предмету доказування в межах даної справи, тим самим намагається змінити підстави та юридичні обставини обґрунтування позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви та просила суд відмовити у її задоволенні, а постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року залишити в силі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до початку судового засідання подала до суду клопотання про відкладення розгляду заяви про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами на іншу дату.

Проте, судом встановлено, що вказане клопотання, яке надійшло на електронну адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 , не підписане електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою, складеною головним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг руху адміністративних справ та діловодства суду Прищак І.Є.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що правовий статус електронного цифрового підпису визначає Закон України "Про електронний цифровий підпис" від 22 травня 2003 року № 852-IV.

Так, за приписами статті 4 вказаного Закону електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

У відповідності до вимог статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Між тим, положеннями ч. 2 ст. 167 КАС України визначено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи, що ч.1 ст.167 окрім іншого передбачено, що будь яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити інші відомості, які вимагаються цим Кодексом, в даному випадку відомості, які визначені саме ч. 10 ст. 44 КАС України, при цьому, ОСОБА_1 вказані вимоги не дотримані, відтак, колегія суддів вважає, що клопотання останньої про відкладення розгляду заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами не може бути розглянуте судом та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Розглянувши заяву про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, колегія суддів приходить до переконання, що у задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.361 КАС України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2018 у справі № 816/4947/14, від 13.02.2018 у справі №815/756/14, від 06.03.2018 у справі №484/2634/14-а, від 14.05.2019 у справі №826/14797/15.

Нововиявлені обставини повинні бути пов`язані з підставами позову, входити до предмету доказування у справі.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, також не можуть визнаватися нововиявленими.

Вказаний висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №2а-23903/09/1270, від 03.04.2018 у справі №477/1012/14-а, від 06.03.2018 у справі №484/2634/14-а, від 14.05.2019 у справі № 826/14797/15, від 26.11.2020 у справі № 805/1819/18-а.

Судова колегія враховує, що Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18.11.2004 зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане сумніву (справа Брумареску проти Румунії, постанова від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Отже, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, проте він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

При застосуванні вищенаведених положень законодавства важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів.

Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Судом встановлено, що спірним у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення тридцять другої сесії Хмельницької міської ради №52 від 26.06.2019 «Про розгляд клопотання громадянки ОСОБА_1 від 26.08.2016 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та надання її в оренду» та зобов`язати Хмельницьку міську раду видати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,64 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та надання її в оренду, згідно з поданою ОСОБА_1 заявою від 26.08.2016.

Водночас, на переконання позивача, нововиявленою обставиною є наявність постанови Верховного Суду від 27.05.2021 року у справі №442/3936/17, у якій суд вказав: «повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано ч. 6 ст. 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл».

Позивач вважає, що дана обставина свідчить про те, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, врахував норми права, які зазначені як підстави позову, прийняв законне та обґрунтоване рішення. Однак апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, послався на позиції Верховного Суду, які стосуються інших правових підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Так, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вказав, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів звертає увагу, що спірним у справі є надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду, в той час, коли предметом позову справі №442/3936/17 є надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та стосується безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян.

Таким чином, оскільки предметом позову у справі №560/3507/19 є надання земельної ділянки в користування, а предметом позовних вимог у справі №442/3936/17 є безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, дані відносини не є подібними та не пов`язані з підставами позову.

Відтак, заявник, не навів жодних істотних обставин, віднесених до нововиявлених та визначених ч.2 ст.361 КАС України, на підставі яких постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2020 мала б переглядатися за нововиявленими обставинами.

Згідно з п.1 ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З огляду на те, що заява не містить посилань на істотні для справи обставини, що не досліджувались судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, колегія суддів вважає необхідним у задоволенні такої заяви відмовити, а постанову суду залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі №560/3507/19 - відмовити.

Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року залишити в силі.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Мацький Є.М. Біла Л.М.