Справа № 340/35/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
08 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 340/35/21
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,
розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду у справі
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Головного управління ДПС у Кіровоградській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -
Рішенням суду першої інстанції позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградській області оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи.

Під час розгляду справи виникло питання щодо дотримання строку звернення до суду та судом було запропоновано позивачу навести поважні причини пропуску строку.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду. За твердженням позивача, вказані податкові повідомлення-рішення він не отримував, лише у квітні 2020 року на його письмовий запит були отримані їх копії. Також зазначив, що в адміністративному порядку вказані рішення він не оскаржував, а тому, враховуючи практику Верховного Суду, вважає, що строк для звернення до суду ним не пропущений. Просить поновити строк з урахуванням обставин справи.

Відповідачі не висловили своєї думки щодо заявленого клопотання.

Колегія суддів, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження у межах цієї справи є податкові повідомлення-рішення від 18.04.2018 року №2-1126 та від 05.04.2019 року №1-1128.

Згідно п. 42.2., 42.3 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

З матеріалів справи вбачається, що податкове-повідомлення рішення від 18.04.2018 року №2-1126 було направлено рекомендованим поштовими відправленнями на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , (а.с. а.с. 31-32), а податкове повідомлення-рішення від 05.04.2019 року №1-1128 було направлено на адресу позивача, що зазначена у договорі оренди земельної ділянки: АДРЕСА_2 (а.с.а.с. 33-35).

Обидва відправлення були повернуті податковому органу за закінченням встановленого терміну зберігання.

Також, ці факти встановлені рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 року у справі № 340/3226/19, яке набрало законної сили 13.05.2020 року.

Отже, колегія суддів вважає, що датою, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду, слід вважати дату, визначену у відповідності до абз.2 п. 42.5. ст. 42 ПКУ, згідно з якою вважається, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З матеріалів справи вбачається, що для податкового-повідомлення рішення від 18.04.2018 року №2-1126 такою датою є 08.06.2018 року, а для податкового повідомлення-рішення від 05.04.2019 року №1-1128 01.07.2019 року (а.с. 32, 34).

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Як уже зазначено, частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в своєї постанові від 26. 11 2020 року по справі № 500/2486/19 висловив таку правову позицію, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Крім того, зміст правовідносин щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу, якими цим органом платнику податків визначаються грошові зобов`язання, свідчить про те, що вони об`єктивно не можуть існувати як спірні протягом 1095 днів (або у відповідних випадках 2555 днів) з дня отримання відповідного податкового повідомлення-рішення.

Численні юридичні наслідки, які з огляду на положення ПК України виникають або можуть виникнути внаслідок реалізації контролюючим органом своїх повноважень та обов`язків, після того, як визначене контролюючим органом грошове зобов`язання набуло статусу узгодженого, настають у значно менший строк, ніж 1095 днів. Тому надання такого строку для звернення до суду з вимогою про оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу щодо визначення грошового зобов`язання створювало б непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, зокрема, щодо обсягу прав і обов`язків як платників податків, так і контролюючих органів. Зокрема така непропорційність здатна створити стан невизначеності щодо легітимності дій контролюючого органу, вчинених у законний спосіб у межах строку давності, встановленого статтею 102 ПК України, оскільки після звернення платника податків з відповідним позовом до суду раніше узгоджені грошові зобов`язання стають неузгодженими.

У зв`язку з наведеним, право ініціювати в судовому порядку спір щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання об`єктивно не може існувати протягом 1095 днів, оскільки така тривалість порушує принцип правової визначеності як одного з основних елементів верховенства права, а також не забезпечує досягнення мети й завдань функціонування податкової системи.

У зазначеній постанові Верховний Суд розглянув питання щодо скороченого строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, що було оскаржено у досудовому порядку. Разом з тим, колегія суддів вважає, що вищенаведені правові висновки є застосовними й у справах, предметом оскарження в котрих є податкові повідомлення-рішення, що не були оскаржені в досудовому порядку, але у такому випадку строк звернення до суду з метою їх оскарження є загальним шестимісячним, що визначається ч. 2 ст. 122 КАС України.

Однак, колегія суддів приймає до уваги, що тривалий час існувала правова позиція, підтримана практикою судів всіх інстанцій, що строк для звернення платника податків до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення незалежно від застосування процедури його адміністративного оскарження становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

Зміна судової практики, що відбулася, не повинна порушувати принцип правової визначеності та стабільності правового регулювання, чинного до часу такої зміни.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, висловленої у постанові від 26.11.2020 (справа №500/2486/19) акцентувала увагу на тому, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

За таких обставин колегія суддів враховує, що позивач звернувся з позовом до суду наприкінці 2020 року, тобто в межах розумного строку з часу оприлюднення наведеної постанови Верховного Суду від 26.11.2020 року, а тому вважає за необхідне поновити строк звернення до суду з позовом.

Керуючись ч. 1 ст. 121, 311, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2018 року №2-1126 та від 05.04.2019 року №1-1128.

Ухвала суду набирає законної сили з дати її прийняття та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко