Справа № 160/15000/21
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Кучерук А.В. не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
відповідачем порушено прядок призначення та проведення перевірки, оскільки позивач не отримував запита податкового органу про надання пояснень та їх документальних підтверджень, а також наказ та повідомлення на проведення перевірки;
повідомлення на проведення перевірки оформлено без дотримання норм ПК України, а саме: у повідомленні суд сутнє посилання на номер та дату наказу на проведення перевірки;
позивачем не порушено вимоги перебування на спрощеній системі оподаткування, оскільки продаж майна відбувався від імені не фізичної особи підприємця, а від імені фізичної особи; позивач продав суб`єктам господарювання особисте майно, яке належить йому як фізичній особі, про що вказано у договорах купівлі-продажу; саме суб`єкти господарювання повинні бути утримати та заплатити за позивача податок з вказаних операцій купівлі-продажу особистого майна позивача.
Ухвалою суду від 06.09.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки податкові повідомлення рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Перевірка призначена та проведена у відповідності до вимог ПК України: запит направлявся позивачу за його податковою адресою, однак повернувся із відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання», наказ та направлення на проведення перевірки направлялися позивачу за його податковою адресою, однак повернувся із відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання». Позивач у 2017 році порушив умови перебування на єдиному податку, а саме: перевищив обсяг доходу за 2017 рік 1 500 000 грн. Суб`єкти господарювання ФГ «Голяк» та ЗАТ «Промважмаш» ідентифікували позивача у господарських відносинах як фізичну особу підприємця та не утримували податки під час сплати грошових коштів на користь позивача. Оскільки позивач перевищив розмір доходу у 2017 року, то останній повинен був застосувати ставку 15% до суми перевищеного доходу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою перейти на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовитися від застосування спрощеної системи оподаткування. Оскільки позивач відповідну заяву не подав та не відмовився від застосування спрощеної системи оподаткування, то відповідач застосував до інших доходів позивача загальні підстави оподаткування внаслідок чого нараховував ПДФО, ПДВ та військовий збір. Окремо відповідач наголосив на тому що рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку позивача за наслідками перевірки не приймалося, оскільки позивач з 31.03.2018 року самостійно подав заяву про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
Ухвалою суду від 19.10.2021 року витребувано від ФГ «Голяк» та ЗАТ «Промважмаш» письмові пояснення та документи.
Ухвалою суду від 01.11.2021 року повторно витребувано від ЗАТ «Промважмаш» письмові пояснення та документи.
Ухвалою суду від 24.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.11.2021 року; відмовлено у виклику свідка та замінено відповідача на його правонаступника.
Позивач у судовому засіданні 29.11.2021 року та 09.12.2021 року підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні 29.11.2021 року заперечував проти позову.
Відповідач у судове засідання 09.12.2021 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування під час проведення фінансово-господарських операцій з ФГ «Голяк» та ЗАТ «Промважмаш» за період з 31.01.2017 року по 31.12.2017 року.
За наслідками перевірки відповідачем складено Акт від 08.11.2019 року № 9336/04-36-33-06/ НОМЕР_1 , копія якого міститься у матеріалах справи.
У висновках акту перевірки вказано наступне:
позивачем занижено суму ПДФО за 2017 рік на 520 557,90 грн. в т.ч. по ставці 15% - 150 153 грн. по ставці 18% - 370 404,90 грн.;
занижено ПДВ на суму 411 561 грн. в т.ч. у вересні 2017 року на суму 121 730 грн. та у грудні 2017 року на суму 289 831 грн.
занижено військовий збір у розмірі 30 867,08 грн.
Висновки акту перевірки обґрунтовані наступним:
позивачем як платником єдиного податку ІІ групи у першому півріччі 2017 року перевищено обсяг доходу, який визначений для платників податку ІІ групи. Суб`єкти господарювання ФГ «Голяк» та ЗАТ «Промважмаш» ідентифікували позивача у господарських відносинах як фізичну особу підприємця та не утримували податки під час сплати грошових коштів на користь позивача, що підтверджується їх поясненнями.
Стосовно порушення відповідачем порядку призначення та проведення перевірки, то суд зазначає наступне.
Відповідачем направлено позивачу за податковою адресою позивача запит у відповідності до вимог статті 73 ПК України, копія якого міститься у матеріалах справи.
Запит повернувся на адресу відповідача із відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».
Запит відповідає вимогам статті 73 ПК України, оскільки містить всі передбачені реквізити та скріплений печаткою податкового органу.
30.09.2019 року відповідач виніс наказ № 611-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 ».
У вказаному наказі зазначено: перевірку провести з 28.10.2019 року за період 2017 рік тривалістю 5 робочих днів по взаємовідносинах позивача з ФГ «Голяк» та ЗАТ «Промважмаш».
Наказ скріплено печаткою податкового органу та підписаний заступником начальника управління відповідача.
Нормативно-правове обґрунтування, яке вказано у наказі п.п. 78.1.1 ПК України.
У відповідності до вимог п.78.1.1 ПК України (в редакції станом на момент винесення наказу на проведення перевірки) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова. За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.
Судом під час розгляду справи встановлено, що наказ № 611-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » від 30.09.2019 року та повідомлення про проведення перевірки від 30.09.2021 року направлялися позивачу за його податковою адресою, однак повернулися на адресу відповідача із відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».
Оскільки відповідач вчинив всі передбачені ПК України дії для призначення та проведення перевірки позивача, то суд доходить до висновку, що перевірка позивача призначена та проведена відповідачем відповідно до вимог ПК України.
За вказаних обставин судом відхиляються доводи позивача про те, що відповідач призначив і провів перевірку з порушенням вимог ПК України.
Стосовно висновків податкового органу, які викладені в акті перевірки.
Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач у 2017 році був платником єдиного податку ІІ група, що підтверджується інформацією з Реєстру платників єдиного податку, роздруківка з якого міститься у матеріалах справи.
У відповідності до вимог п.п.2 п.291.4 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:
не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;
обсяг доходу не перевищує 1 500 000 гривень.
Згідно вимог п.п.1 п. 292.1 ПК України доходом платника єдиного податку є: для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.
Визначення доходу здійснюється для цілей оподаткування єдиним податком та для надання права суб`єкту господарювання зареєструватися платником єдиного податку та/або перебувати на спрощеній системі оподаткування (п. 292.14 ПК України).
Датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) (п.292.6 ПК України).
Судом на підставі податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017 рік, яка подана позивачем, встановлено, що загальна сума доходу позивача за 2017 рік становила 1 487 350 грн.
Судом також на підставі акту перевірки та на підставі відомостей від 03.10.2019 року № 836 про ф/о-податників річних податкової декларації станом на 02.10.2019 року, які надані відповідачем, встановлено, що позивач отримав на свій банківський рахунок додатково грошові кошти від ЗАТ «Промважмаш» у розмірі 4 534 125 грн. за період 2017 рік та грошові кошти від ФГ «Голяк» у розмірі 24 700 грн. за період 2017 рік.
Згідно центральної бази даних податкового органу дохід виплачений позивачу як само зайнятій особі, тобто фізичній особі - підприємцю (ознака доходу «157» згідно форми податкової звітності 1-ДФ) склав:
1 квартал 2017 року 1 085 030 грн.;
2 квартал 2017 року 1 415 990 грн.;
3 квартал 2017 року 608 650 грн.;
4 квартал 2017 року 1 449 155 грн.
Факт отримання позивачем доходів у загальному розмірі 4 558 825 грн. (від ЗАТ «Промважмаш» - 4 534 125 грн. та від ФГ «Голяк» - 24 700 грн.), у 2017 році підтверджується інформацією від 03.10.2019 року № 836 про ф/о-податників річних податкової декларації станом на 02.10.2019 року, яка надана відповідачем.
У матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу обладнання (особистого майна продавця) від 23.12.2015 року № 23/12-2015, який укладено позивачем з ЗАТ «Промважмаш».
Згідно з вказаним вище договором позивач продав ЗАТ «Промважмаш» обладнання, що належить позивачу на праві особистої приватної власності.
Договір від 23.12.2015 року № 23/12-2015 року та видаткові накладні до нього, копії яких містяться у матеріалах справи, підписані позивачем саме як фізичною особою.
Також у матеріалах справи міститься копія Договору поставки товару № ДП-09/10/15 від 09.10.2015 року та видаткова накладна до нього, які підписано позивачем як фізичною особою підприємцем з ЗАТ «Промважмаш».
Отже, судом встановлено, що позивач у 2017 році мав взаємовідносини з ЗАТ «Промважмаш» як фізична особа та як фізична особа підприємець.
Згідно письмових пояснень директора ЗАТ «Промважмаш», копія яких міститься у матеріалах справи та згадується у акті перевірки, у 2017 році дохід позивачу як фізичній особі виплачено без утримання податків в сумі 4 534 125 грн.
Виплата доходу позивачу від ЗАТ «Промважмаш» без сплати податків підтверджується також інформацією з банківських установ від 03.10.2019 року № 836 про ф/о-податників річних податкової декларації станом на 02.10.2019 року.
Згідно інформації з податкової звітності ЗАТ «Промважмаш» за формою 1 ДФ, товариство вказало під час виплати доходів позивачу у 2017 році позначку «157», тобто дохід виплачений самозайнятій особі, тобто фізичній особі підприємцю згідно Довідника ознак доходів, наведених у Додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку (форма 1ДФ), затвердженого наказом Міндоходів України від 21.01.2014 року № 49.
Також судом встановлено на підставі письмових пояснень директора ФГ «Голяк», що фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 у 2017 році виплачено дохід у розмірі 24 700 грн. за ознакою доходу «157», що підтверджується копією платіжного доручення від 30.12.2016 року № 30, яке проведено банком 04.01.2017 року та копія якого міститься у матеріалах справи.
Як вже було зазначено судом вище до доходу платника єдиного податку фізичної особи підприємця не включаються, зокрема, доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності (п.п.1 п. 292.1 ПК України).
Згідно Узагальнюючої податкової консультації щодо порядку визначення складу доходів суб`єктів господарювання - фізичних осіб - платників єдиного податку, яка затверджена наказом ДПС України від 24.12.2012 року № 1183, кошти, які надійшли на розрахунковий рахунок, який відкрито фізичною особою для здійснення підприємницької діяльності, включаються до доходу фізичної особи - підприємця - платника єдиного податку з врахуванням вимог статті 292 ПК України.
Таким чином, кошти, які надійшли на розрахунковий рахунок, який відкрито фізичною особою для здійснення підприємницької діяльності, можна віднести до доходів платника єдиного податку фізичної особи підприємця, крім випадку, коли буде встановлено, що вказані грошові кошти отримані, зокрема, від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності (п.п.1 п. 292.1 ПК України).
У договорі купівлі-продажу обладнання (особистого майна продавця) від 23.12.2015 року № 23/12-2015, який укладено позивачем з ЗАТ «Промважмаш», та у специфікаціях до нього № 1 від 23.12.2015 року та № 2 від 19.12.2016 року, чітко вказано, що позивач продає на користь ЗАТ «Промважмаш» майно, яке належить позивачу на праві особистої приватної власності (верстати модель 7110 та 165), а також те, що ЗАТ «Промважмаш», як податковий агент, повинен утримати та сплатити за позивача ПДФО та військовий збір.
Факт належності позивачу майна, яке відчужено на користь ЗАТ «Промважмаш» за договором купівлі-продажу обладнання (особистого майна продавця) від 23.12.2015 року № 23/12-2015, саме як фізичній особі підтверджується копією Договору купівлі-продажу індивідуально визначеного майна (виробничого обладнання) № 37 від 15.04.2002 року, специфікацією від 15.04.2002 року, актом приймання передачі індивідуально визначеного майна від 15.04.2002 року, накладною № 53 від 15.04.2002 року, у відповідності до умов якого позивач як фізична особа придбав у ВАТ «Спеціалізована пересувна механізована колона» рухоме майно (верстати модель 7110 та 165).
Згідно інформації із сайту ДПС України позивач як платник єдиного податку здійснював наступні види діяльності: виробництво, ремонт машин та устаткування; оптова торгівля машинами та устаткуванням.
За вказаних обставин в силу прямої вказівки ПК України дохід отриманий позивачем як фізичною особою від продажу ЗАТ «Промважмаш» рухомого майна (верстати модель 7110 та 165) не включається до доходу платника єдиного податку - фізичною особи підприємця.
У листі ЗАТ «Промважмаш» від 27.10.2021 року № 37/10, який надано на запит суду, ЗАТ «Промважмаш» вказує на те, що під час виплати доходу позивачу за наслідками виконання Договору від 23.12.2015 року № 23/12-2015 ЗАТ «Промважмаш» ідентифікував позивача саме як фізичну особу та утримав під час виплати позивачу дохід за вказаним вище договором ПДФО та військовий збір, однак доказів перерахування податків та зборів суду не надав. Загальна сума доходу отриманого позивачем від ЗАТ «Промважмаш» за Договором від 23.12.2015 року № 23/12-2015 та специфікаціями № 1 від 23.12.2015 року та № 2 від 19.12.2016 року становить 1 864 220 грн. та 1 263 500 грн., загалом 3 127 720 грн., про що зазначено у листі ЗАТ «Промважмаш» від 27.10.2021 року № 37/10.
За вказаних обставин грошові кошти у розмірі 3 127 720 грн. отримані позивачем на розрахунковий рахунок від ЗАТ «Промважмаш» за Договором від 23.12.2015 року № 23/12-2015 не є доходом фізичної особи підприємця, оскільки отримані фізичною особою від продажу рухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності (п.п.1 п. 292.1 ПК України).
Суд зазначає, що порядок оподаткування продажу фізичною особою рухомого майна врегульовано статтею 173 ПК України.
У разі якщо стороною договору купівлі-продажу об`єкта рухомого майна є юридична особа чи самозайнята особа, така особа вважається податковим агентом платника податку та зобов`язана виконати всі визначені цим розділом функції податкового агента. При цьому податковий агент утримує податок за ставками, визначеними відповідно до пунктів 173.1 або 173.2 цієї статті з урахуванням інформації про черговість продажу рухомого майна, зазначеної платником податку у договорі купівлі-продажу чи в окремій заяві (п. 173.3 ПК України).
Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (п.168.1.1. ПК України).
Згідно пунктів 168.1.1., 168.1.2. ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.
За вказаних обставин судом під час розгляду справи встановлено, що відповідачем у акті перевірки включено до доходу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , який у 2017 році був платником єдиного податку ІІ групи, дохід від продажу рухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності, що не відповідає вимогам п.п.1 п. 292.1 ПК України.
Отже, судом під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем у 2017 році не порушив умови перебування на єдиному податку.
Позивач не може нести негативних наслідків за не виконання податковим агентом своїх обов`язків, які передбачені ПК України, в частині сплати за позивача податків.
Одночасно суд зазначає, що рішення відповідача, яке прийнято на підставі акту перевірки та яким анулювано реєстрацію платника єдиного податку позивача з другого кварталу 2017 року відсутнє та не приймалось відповідачем, що підтверджується інформацією із сайту ДПС України, роздруківка з якого міститься у матеріалах справи.
Отже, відповідач протиправно виніс оскаржувані податкові повідомлення рішення.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 13 252,64 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 грудня 2021 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 09.12.2021 року

Помічник судді Лісна А.М.