Справа № 320/5782/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Лиска І.Г.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Справа № 320/5782/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Грибан І.О., Губської Л.В.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Ірпінської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ірпінської міської ради Київської області (далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 95/8 «Про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , наданих гр. ОСОБА_1 » від 14.07.2020.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач є землекористувачем двох земельних ділянок площею 0,1 га та 0,0614 га, для проєктування житлового будинку на яких ним було отримано містобудівні умови та обмеження, що скасовані відповідачем «задля зняття суспільної напруги».

Разом з тим, суд зазначив, що такої підстави як «задля зняття суспільної напруги» для скасування виконавчим комітетом ради раніше затверджених містобудівних умов не передбачено і законом визначено виключний перелік підстав для скасування містобудівних умов та обмежень: за заявою замовника та за рішенням суду.

При цьому, суд, ураховуючи рішення Конституційного Суду України, зазначив, що Відповідач не наділений повноваженнями для скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Не погодившись з таким рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій простить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Відповідач зазначає, що до виконавчого комітету Ірпінської міської ради надійшли певні колективні звернення щодо проєктування будівництва за адресою земельних ділянок, що використовуються Позивачем, у зв`язку з чим рада за результатами розгляду таких звернень задля знаття суспільної напруги вирішила скасувати раніше затверджені відповідні містобудівні умови та обмеження.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у своєму відзиві Позивач звертає увагу на те, що для видачі містобудівних умов та обмежень законодавством регламентовано виключний перелік документів, що подаються замовником разом із відповідною заявою, зазначаючи, що такі документи ним були подані і що законодавством визначено можливість скасування містобудівних умов та обмежень лише за заявою самого замовника або за рішенням суду, а не за рішенням виконавчого комітету ради.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 16.08.2019, є землекористувачем земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , кадастрові номери: :01:075:0077 (площею 0,1 га) та :01:075:0134 (площею 0,0614 га).

Власником зазначених земельних ділянок є ОСОБА_2 .

Відповідно до пп. 1.2 п. 1 вищевказаного договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 16.08.2019, метою надання в користування земельних ділянок є здійснення землекористувачем будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Генеральний план м. Ірпінь Київської області затверджений рішенням Ірпінської міської ради № 4574-62-VІІ від 19.12.2018, план зонування території (зонінг) м.Ірпінь Київської області затверджений рішенням Ірпінської міської ради № 3260-45-VI від 27.06.2013.

Позивачем подано до відділу містобудування та архітектури виконкому Ірпінської міської ради заяву та пакет документів на отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом відділу містобудування та архітектури виконкому Ірпінської міської ради №211 від 19.09.2019 року видано Позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №0161 -09-2019 від 19.09.2019 року.

На підставі виданих відділом містобудування та архітектури виконкому Ірпінської міської ради містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №0161-09-2019 від 19.09.2019 року розроблено ФОП ОСОБА_3 та затверджено замовником (позивачем) проектну документацію.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради зареєстроване повідомлення №КС 78 про початок будівельних робіт.

Таким чином, будівництво позивачем за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється на підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 16.08.2019 року, який зареєстрований у відповідності до норм чинного законодавства, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

20.01.2020 у зв`язку з надходженям до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради і до Інспекції ДАБК колективних та індивідуальних скарг щодо проведення перевірки дотримання містобудівної документації, у тому числі виданих містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , Інспекцією ДАБК проведено відповідну перевірку.

За результатами такої перевірки Інспекцією було складено Акт № 20012020/1 від 20.01.2020, в якому встановлено, що:

1) Замовником будівництва подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI), де техніко економічні показники не відповідають проектній документації, а саме житлова площа у повідомленні вказана - 1303,5 кв.м, за проектом - 683,04 кв.м.;

2) Замовником наведено недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт чим порушено ст. ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, складено протокол про адміністративне правопорушення № А-200Г/1 від 20.01.2020 та надано припис № 2001/1 від 20.01.2020.

Також, відділом містобудування та архітектури Ірпінської міськоїради було проведено містобудівний моніторинг в ході якого встановлено невідповідність намірів забудови містобудівним умовам та обмеженням № 0161-09-2019 від 19.09.2019.

За результатами проведеної перевірки та моніторингу на розгляд засідання виконавчого комітету Ірпінської міської ради було винесено питання щодо скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , наданих ОСОБА_1 .

Як зазначається Відповідачем, з метою вирішення встановлених за результатами розгляду звернення обставин, задля зняття суспільної напруги та вжиття заходів для усунення порушень прав територіальної громади м. Ірпінь виконавчим комітетом Ірпінської міської ради прийнято рішення № 95/8 від 14.07.2020, яким скасовано містобудівні умови та обмеження для проектування будівництва за № 0161-09-2019 від 19.09.2019, назва об`єкта будівництва «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 , наданих ОСОБА_1 , а також скасовано наказ відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради № 211 від 19.09.2019 про затвердження вищевказаних містобудівних умов та обмежень.

Позивач, вважаючи таке рішення протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-ХІV (далі - Закон № 687-ХІV), «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 26 Закону № 3038-VI у редакції, чинній станом на час отримання Позивачем містобудівних умов та обмежень, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування (частини перша, п`ята зазначеної статті).

Законом № 3038-VI, а саме частиною першою статті 29 визначено, що містобудівні умови та обмеження є одними з основних складових вихідних даних для проектування.

У частині другій вказаної статті Закону № 3038-VI передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Органи, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції що діяла на момент видачі містобудівних умов та обмежень), частинами першою, другою якої встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування. До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону № 687-ХІV.

Згідно зі ст. 13 Закону № 687-ХІУ, до якої відсилає ст. 6 Закону № 3038-VІ, до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, в тому числі, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури. Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону № 280/97-ВР.

Обсяг повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі будівництва встановлює стаття 31 Закону № 280/97-ВР, підпунктом 9 пункту «а» частини першої якої закріплено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження - надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Підстави для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень, встановлює частина четверта статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції що діяла на момент видачі містобудівних умов та обмежень).

Підстави для скасування містобудівних та обмежень, встановлює частина восьма статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції що діяла на час скасування мостобудівних умов та обмежень). А саме, скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: за заявою замовника та за рішенням суду.

Частиною десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що містобудівні умови та обмеження (далі - МОУ) видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації.

При цьому, наявність або відсутність підстав для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень, перелік яких є вичерпним, встановлюється на стадії їх надання.

Разом з тим, законодавством визначено виключний імперативний перелік випадків, коли вже видані (затверджені) МОУ можуть бути скасовані: за заявою замовника та за рішенням суду.

Водночас, жодною нормою чинного законодавства не передбачено повноваження органу місцевого самоврядування скасовувати раніше видані МОУ.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що раніше видані Позивачу та затверджені МОУ були скасовані Відповідачем за власної ініціативи, тобто за відсутності відповідної заяви ОСОБА_1 , як замовника будівництва, та/або рішення суду про скасування таких МОУ.

Отже, оспорюване Позивачем рішення «Про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , наданих гр. ОСОБА_1 » від 14.07.2020 № 95/8 прийнято виконавчим комітетом Ірпінської міської ради поза межами наданих йому повноважень та є протиправним.

При цьому, доводи Апелянта про те, що спірні МОУ були скасовані для зняття суспільної напруги, суд апеляційної інстанції відхиляє як необґрунтовані, оскільки чинним законодавством такої підстави для скасування МОУ, тим більше неуповноваженим на це органом, не передбачено.

Разом з тим, судова колегія враховує правові висновки ЄСПЛ, викладені в пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), відповідно до яких принцип «належного урядування» передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73).

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Також, аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, судова колегія відхиляє посилання Апелянта на зазначення Позивачем недостовірних відомостей про об`єкт будівництва, оскільки такі обставини, з огляду на вищевикладене, не надають законодавчо визначених підстав для скасування МОУ виконавчим органом міської ради.

Судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Ірпінської міської ради Київської області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ірпінської міської ради Київської області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 07 грудня 2021 р.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: І.О. Грибан

Л.В. Губська