Справа № 570/2988/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 570/2988/20

адміністративне провадження № К/9901/42372/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2725297 від 23.06.2020 року, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2725297 від 23.06.2020 року.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач подав до суду апеляційну скаргу на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2021 року.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2021 року у справі № 570/2988/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу організації несення служби в м. Ковелі УПП у Волинській області Матвіюка Сергія Миколайовича про скасування постанови про притягнення адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків, встановлених статтею 286 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку шляхом надіслання на адресу суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних причин його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали апелянтом подано заяву про поновлення строку на подання апеляційної скарги, в якій він указав, що у період з 22.04.2021 по 20.07.2021 перебував за межами території України. У вказаний період, 19.05.2021 його батько отримав копію рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2021. Також зазначає, що про існування цього рішення йому стало відомо лише 23.07.2021, раніше не мав можливості дізнатися про оскаржуване рішення, оскільки з батьком не спілкувався, так як перебував на самоізоляції у зв`язку з поверненням з Європейського Союзу. Крім цього вказав, що його батько у період з 10.08.2021 по 27.08.2021 перебував на стаціонарному лікуванні.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КАС України, апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому процесуальним законом, з урахуванням особливостей визначених частиною 4 статті 286 КАС України, то суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав, з урахуванням визначених цією статтею строків апеляційного оскарження.

Разом з тим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду, визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Згідно матеріалів справи, оскаржуване судове рішення прийняте 11 травня 2021 року, а апеляційну скаргу позивачем подано засобами поштового зв`язку - 09 серпня 2021 року.

Суд апеляційної інстанції відхилив посилання позивача, що про існування оскаржуваного судового рішення позивач дізнався лише 23 липня 2021 року, оскільки перебував на самоізоляції після повернення з країн Європейського Союзу, і водночас не надав доказів такого перебування.

Також є безпідставними посилання позивача, що його батько у період з 10.08.2021 по 27.08.2021 перебував на стаціонарному лікуванні, оскільки вказана обставина жодним чином не впливає на поновлення пропущеного строку звернення до суду, так як позивач подав апеляційну скаргу - 09.08.2021, тобто до того, як його батько перебував на стаціонарному лікуванні.

Крім того, дізнавшись про існування оскаржуваного судового рішення 23 липня 2021 року, позивач подав апеляційну скаргу 09 серпня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який визначений статтею 286 КАС України (10 днів з дня проголошення).

З огляду на викладене, підстави викладені в заяві про поновлення строку на подання апеляційної скарги не є достатніми для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Враховуючи те, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

У своїй касаційній скарзі позивач посилається на ті ж самі підстави пропуску строку, про які зазначав у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги. Отже, скаржник у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо неусунення недоліків апеляційної скарги, а також не надає доказів щодо подання апеляційної скарги у строк.

Посилання скаржника про подання апеляційної скарги на десятий день після отримання письмового доказу, який підтверджував поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, не узгоджується з нормами процесуального права, зокрема ч. 4 ст. 286 КАС України.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статті 286, 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Матвіюка Сергія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2725297 від 23.06.2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. В. Кашпур

Н. В. Шевцова