Справа № 430/1837/21
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №430/1837/21
Провадження №2-а/430/68/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року смт. Станиця Луганська

Станично-Луганський районний суд Луганської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., за участю секретаря судового засідання Золкіної А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сержанту поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Галкіна Олександра Геннадійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області із позовною заявою з цим позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАО №4657215 від 19.08.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 01.09.2021 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху. Позивачу надано строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

13.09.2021 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач зазначив відповідачем сержанта поліції Галкіна О.Г. 1 батальйону 2 роти УПП в Луганській області, виключивши при цьому відповідача Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції.

15.09.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні з урахуванням особливостей визначених ст. ст. 268-2722, 286 КАС України.

02.11.2021 року від представника відповідача Шаблі Д.С. надійшло клопотання про залучення Департаменту патрульної поліції у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по справі на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 17.11.2021 року вказане клопотання представника відповідача було задоволено, та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 19.08.2021року відносно нього інспектором 2 роти 1 батальйону - сержантом поліції УПП в Луганській області Галкіним О.Г. складено постанову серії ЕАО №4657215 та накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що ОСОБА_1 , порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. З вказаною постановою позивач незгоден, та зазначив, що зупинив свій транспортний засіб на вимогу поліцейських, один з яких тримав в руці прилад вимірювання швидкості руху транспортних засобів, та після зупинки повідомив позивача, що ним було перевищено швидкість руху в населеному пункті. Позивач наголосив, що до місця його зупинки ніяких дорожніх знаків, які б попереджали про контроль швидкості він не бачив. Також на маленькому дисплеї вказаного приладу інспектор продемонстрував відеозапис начебто порушення позивачем вимог, передбачених п.12.4 ПДР України, але позивач побачив, що зображення тремтіло, та цифри швидкості руху зі слів поліцейського - 90 км/г. позивач сприйняв критично, оскільки, насправді рухався в межах 70 км/г., під час руху слідкував за показами спідометру. На думку позивача, вібрація приладу ТгuСаm без стаціонарного закріплення, може дати велику похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. В оскаржуваній постанові також відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку «5.45 - населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення. Таким чином, посилання відповідача в оскаржуваній постанові на докази щодо фактичної зони дії дорожнього знаку «5.45 - населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги є ключовим для вирішення питання щодо порушення швидкісного режиму руху транспортних засобів, визначеного п. 12.4 ПДР України більш ніж на 20 км. Враховуючи положення ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» №580-VІІІ при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку, визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію». Законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів ТгuСаm працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», в той час лист Департаменту патрульної поліції від 04.10.2018 року за №11299/41/2/02-2018 про використання лазерного вимірювача швидкості ТгuСаm для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху. Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), що передбачено ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Відповідно до ПДР знак «5.70 - Фото, відеофіксування порушень ПДР», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини щодо розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму. За наведених обставин оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Крім того, позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та одразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено. За таких умов позивач не мав часу та відповідно фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. Той факт, що постанова винесена безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцезнаходженням відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням прав особи, яка притягається до відповідальності. До цього необхідно додати, що не складення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не надало позивачу можливості висловити свою незгоду, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Будь-яких пояснень відповідачем у позивача відібрано не було. В оскаржуваній постанові ніяким чином пояснення або незгода позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені. Позивач наголошує, що до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо. За таких умов постанову слід визнати такою, що винесено без достатніх доказів. Обвинувачення, не підтверджене належними та допустимими доказами, має бути визнано таким, що ґрунтується на припущеннях. А відтак, постанова, винесена відносно позивача, є незаконною та не відповідає обставинам справи. Таким чином, у зв`язку з вищевказаним позивач й звернувся до суду з цим позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАО №4657215 від 19.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Не погоджуючись з обставинами, викладеними в позовній заяві, представник відповідача Шабля Д.С. надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому проти позову категорично заперечував, просив в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити. Посилався на наступне: вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгuСаm II призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Принцип дії вимірювача базується на реалізації опосередкованого метода вимірювання швидкості ТЗ шляхом вимірювання відстані до ТЗ, який рухається за рівні проміжки часу. Відстань до ТЗ пропорційна проміжку часу між випромінюванням вимірювачем лазерного імпульсу та прийому імпульсу, що відбився від ТЗ. Лазерний вимірювач швидкості ТгuСаm II отримав сертифікат відповідності затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 23.12.2020 року за №UA. TR.001 22 054-20. Крім того, відповідність та захищеність результатів вимірювання швидкості вказаним приладом також підтверджується наявністю виданого Державною службою Спеціального зв`язку та захисту інформації України Експертного висновку від 24.12.2020 року за №04/05/02/-3560, який підтверджує відповідність реалізації криптографічного алгоритму шифрування вимогам ДСТУ із забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Використання зазначеного лазерного вимірювача швидкості органами НПУ, а саме працівниками УПП Департаменту ПП започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Е. від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму. Крім того представник відповідача зазначив, що при перегляді відеозапису №_73200_0819_063952.avi з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів ТгuСаm II між 01 та 02 секундами на відеоряді програмним забезпеченням приладу відображається цифрові показники, які фіксує прилад. Кліп №1163, швидкості 91 км/год. ліміт швидкості 73 км/год. серійний номер приладу ТС008391, дистанція 750,7 метри до цілі. Приладом здійснене захоплення цілі та фіксація швидкості саме автомобіля під керуванням позивача. Також на підтвердження вказаних показників на диск додається скріншоти з відеоряду зафіксованого приладом _73200_0819_063952png., похибка в +2 км/год. вже врахована, а перевищення швидкості становить 31 км/год., тремтіння рук не може впливати на результат, оскільки оператор і сам прилад не переміщується на зустріч автомобілю, а використання його, утримуючи в руках, визначено інструкцією. Представник відповідача також зазначив, що працівниками УПП в Луганській області ДПП було дотримано прав позивача, визначених ст. 268 КУпАП, оскільки поліцейський доклав максимум зусиль та створив належні умови для реалізації прав особи. Вказаний факт також підтверджується відеозаписом з бодікамери DSJ-X300106 файл .mov. Представник відповідача також наголосив, що єдиним виключенням щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги і обов`язком поліцейського викликати захисника, є факт застосування до особи адміністративного затримання, що визначено п. 3 ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу». Згідно п.п.8.1 Постанови КМУ за №1306 від 10.10.2001 року - регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. На сайті Департаменту ПП НПУ, ділянка, де був зупинений позивач внесена до переліку ділянок автодоріг держави, на яких територіальні (відокремлені) підрозділи ДПП здійснюють контроль швидкісного режиму за допомогою лазерних вимірювачів швидкості ТгuСаm та для інформування учасників дорожнього руху встановлені дорожні знаки 5.45 «Початок населеного пункту», 5.70 «Фото-відеофіксування» порушень ПДР. А щодо відсутності в кадрі на відеозаписах зазначених дорожніх знаків, то згідно вимог ДСТУ 4100:2014, а саме п. 10.1.1 під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких їх призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше 100 м за напрямком руху та п. 10.2.4 - дорожні знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям тощо, а лазерний вимірювач швидкості ТгuСаm II здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму ТЗ назустріч руху, що фізично унеможливлює наявність дорожніх знаків на відеозапису. Представник відповідача зауважив, що наявність вищезазначених дорожніх знаків також підтверджується листом №1-13 04 Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) від 30.07.2021 року. З вказаного листа вбачається, що на момент порушення позивачем швидкісного режиму, вищевказані дорожні знаки були в наявності та встановлені згідно вимог ДСТУ 4100:2014. Крім того, представник відповідача зауважив, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного. Враховуючи принцип змагальності сторін і свободи у наданні суду своїх доказів, необхідності у доведенні перед судом їх переконливості, позивачем не було надано жодного доказу, а лише висловлено суб`єктивну думку з приводу практичного застосування норм права. Представник відповідача також зауважив, що позивачем не було надано для ознайомлення жодних документів на підтвердження неминучих та необхідних судових витрат, понесених ним.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасники справи мають право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач надав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи, просив суд розглянути зазначений позов за його відсутності та за відсутності відповідача ОСОБА_2 , про що зазначив у відзиві на позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що 19.08.2021 року о 07 год. 02 хв. поліцейським сержантом поліції 1 батальйону 2 роти Галкіним О.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4657215 від 19.08.2021 року відносно ОСОБА_1 . Так, зі змісту оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FORD MONDEO, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , 19.08.2021 року о 06 год. 48 хв. в с. Смолянінове на трасі 13-06, 20 км. перевищив встановлені обмеження руху більш як на 20 км/г, а саме рухався за швидкістю 91 км/г. Швидкість фіксувалася за допомогою ТгuСаm, чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/г.) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова датована 19.08.2021 року, до суду позов спрямований шляхом формування в системі «Електронний суд» 28.08.2021 року та зареєстрований працівниками канцелярії суду 31.08.2021 року, тобто визначений строк для її оскарження не порушений.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» - поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону - поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. Так, відповідно до ст. 14 зазначеного Закону - учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. При цьому учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306.

Так, відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. В пункті 1.3 цих Правил зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.10 Правил дорожнього руху визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт", 5.46 "Кінець населеного пункта", 5.47 "Населений пункт", 5.48 "Кінець населеного пункта".

Пунктом п. 12.4. Правил дорожнього руху України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 77 КАС - якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, позивач зазначив про незаконність використання поліцейськими приладів із функціями фото- та відео фіксації не у автоматичному режимі, з чим суд не погоджується з огляду на таке:

Відповідно до листа Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» за №28-10/139 від 21.12.2020 року, після підтвердження відповідності вимірювачів швидкості транспортних засобів лазерних LТІ 20/20 ТruСаm ІІ вимогам нормативно-правових актів, їх дозволяється вводити в обіг/експлуатацію. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затвердженими Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747. Відрахування терміну, коли треба проводити періодичну повірку, здійснюється від року, зазначеного у додатковому метрологічному маркуванні.

Тобто, якщо дві останні цифри року нанесення додаткового метрологічного маркування 20, то для ЗВТ з міжповірочним інтервалом 1 рік періодичну повірку необхідно провести у 2021 році.

Лазерний вимірювач швидкості LТІ 20/20 ТruСаm ІІ отримав сертифікат відповідності від 23.12.2020 року за №UА TR.001 22 054-20 за результатами проведених досліджень та випробувань. Відповідно до вказаного сертифікату, за результатами процедури перевірки приладів встановлено відповідність типу вимірювача швидкості транспортних засобів лазерного «Photo Video Laser Speed Meter» до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року за №94.

При цьому, необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20 ІІ» виробництва Laser Technology lnc. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року №04/05/02/-3560, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEС 18033-3:201. Лазерний вимірювач швидкості TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах. При цьому, враховується похибка приладу ±2% км/год в діапазону від 2 до 200 км/год; ±1% км/год в діапазону від 201 до 320 км/год. Повірка вимірювачів TruCam виконується згідно з методикою повірки «МПУ 322/02-2011. Інструкція. Метрологія. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam», що слідує з листа заступника генерального директора, к.т.н. ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» Кузьменка Ю.В. за №22-38/49 від 01.10.2019 року.

Лазерний вимірювач швидкості ТruСаm LТІ 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року за №UА-МІ/І- 2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LТІ 20/20 ТruСаm», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для ТruСаm визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року за №437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення ії результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року за №193. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20055, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 15 листопада 2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №С0С0517, є придатним до застосування.

При цьому, необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20» виробництва LaserTechnologylnc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року №04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Е. від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Відповідно до листа Служби автомобільних доріг у Луганській області за №1-1304 від 30.07.2021 року, для інформування учасників дорожнього руху про ділянки автодоріг, де можливе проведення контролю працівниками поліції за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних засобів, встановлені інформаційно-вказівні знаки 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» (за приписами УПП) на окремих ділянках автомобільних доріг Т-13-06 км 13+000 (п) без застосування таблички 7.2.1, км 17+650 (л) без застосування таблички 7.2.1, та км 40+300 (л) із зображенням у нижній частині знаку напису «33 км» відповідно до таблички 7.2.1, Т-13-09 км 30+000 (л), км 26+000 (л), км 13+000 (п) "всі знаки встановлені із зображенням напису у нижній частині знаку відповідно до таблички 7.2.1- 4 км, 13 км, 13 км" та Р-66 км 93+000 (п), км 138+800 (л).

Відповідно до підп. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України від 02 липня 2015 року за №580-VIII "Про Національну поліцію" - поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису . Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 зазначеного Закону - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 72 КАС України - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України - достовірними та достатніми є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Отже, наданий представником відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

При перегляді відеозапису №_73200_0819_063952.avi з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TRUKAM II, наданого представником відповідача - між 01 та 02 секундами на відеоряді програмним забезпеченням приладу відображається цифрові показники, які фіксує прилад. Кліп №1163, швидкості 91 км/год. ліміт швидкості 73 км/год серійний номер приладу ТС008391, дистанція 750,7 метри до цілі. Приладом здійснене захоплення цілі та фіксація швидкості автомобіля позивача. Також на підтвердження вказаних показників на диск представником відповідача додано скріншоти з відеоряду зафіксованого приладом _73200_0819_063952png. похибка в +2 км/год. вже врахована, а перевищення швидкості становить 31 км/год.

Адреса вчинених позивачем правопорушень відноситься до меж населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.45 "Початок населеного пункту" та дорожнім знаком 5.70 "Фото-відеофіксування порушень ПДР", що попереджає водіїв про здійснення контролю за дотриманням ними швидкісного режиму.

На сайті за посиланням http://patrol.police.gov.ua Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на сторінці http://patrol.police.gov.ua/2021/03/19prylady-trucam -zbilshyemo-kilkist-dilynok-na-yakyh-patrulni-vymiryuvatymut-shvydkist - ця ділянка дороги внесена до переліку ділянок автодоріг держави, на яких територіальні (відокремлені) підрозділи ДПП здійснюють контроль швидкісного режиму. Вказаний контроль здійснюється за допомогою лазерних вимірювачів швидкості ТruСаm та для інформування учасників дорожнього руху встановлені дорожні знаки 5.45 "Початок населеного пункту" та 5.70 "Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху".

Посилання позивача на те, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства де зазначено, що фіксація швидкості руху автомобілів повинна здійснюватись лише в автоматичному режимі, є незмістовними, оскільки лазерний вимірювач відноситься до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. При цьому саме вимірювання прилад здійснює автоматично.

Будь-яких належних і допустимих доказів, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем надано не було. При цьому, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має нормативного та доказового підґрунтя.

Посилання позивача на те, що йому не надано відповідачем можливості скористуватися правовою допомогою, суд оцінює критично, оскільки законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку. Також позивач не довів, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

Наведені обставини підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, із зазначених відео вбачається, що позивачу було роз`яснено причину зупинки, права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також повідомлено особу поліцейського. Крім того, позивачу було надано для огляду підтвердження вчинення останнім порушення правил дорожнього руху, а саме перевищення швидкості, яке було зафіксоване приладом ТruСаm.

Статтею 283 КУпАП встановлено що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за N1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 Інструкції).

Згідно пункту 5 Розділу IV Розділу зазначеної Інструкції - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі

Відповідно до пункту 6 IV Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. З огляду на положення наведеної норми, з урахуванням приписів ст. 258 КУпАП. слідує, що в даному випадку при вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного з безпекою руху, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

Поряд з цим, в обгрунтування адміністративного позову, позивач вказує на незаконний розгляд справи на місці зупинки автомобіля, зазначаючи, що закон дозволяє розглядати справи виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи. Слід зазначити, що спірна постанова винесена у відповідності до вимог ст. 276 КУпАП у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз`яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року за №5- рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України про порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху. Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі і залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

Підводячи підсумок, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, оскільки судом не встановлено таких порушень прав позивача, які б зумовлювали необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, а отже судові витрати, які підлягають розподілу, в цій справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 293, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сержанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Галкіна Олександра Геннадійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без задоволення.

Залишити без змін постанову поліцейського сержанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Галкіна Олександра Геннадійовича у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4657215 від 19.08.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Станично-Луганський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Дьоміна