Справа № 420/11827/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
В С Т А Н О В И В:
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 23 листопада 2021 року апеляційну скаргу фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 задовольнив.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року по справі № 420/11827/20 скасував, ухвалив по справі нову постанову якою у задоволенні позову Головного управління ДПС в Одеській області відмовив.

24 листопада 2021 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 - адвоката Зудінова О.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн та сплаченого судового збору у розмірі 15 765,00 грн.

В обґрунтування заяви посилаючись на вимоги статей 134, 139 КАС України, для вирішення питання про додатково понесенні відповідачем судові витрати, представник відповідача адвокат Зудінов О.О. надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 20.05.2021 № 05/21 БАВ та копію рахунку від 23.11.2021 № 23-11.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ст.ст.252, 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення по справі № 420/11827/20 та часткове задоволення заяви.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підставі частин 4-7 цієї статті КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.

Так, в даному випадку, на підтвердження витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, було надано суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 20.05.2021 № 05/21 БАВ та копію рахунку від 23.11.2021 № 23-11.

Відповідно пункту 1.3. вказаного договору у відповідності із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з урахуванням складності справи, її значення для Клієнта, кваліфікації і досвіду адвоката Бюро, фінансового стану Клієнта, часу, що може бути витрачений на надання допомоги, та інших істотні обставини, сторони погодили, що за надання правової допомоги, зазначеної в пункті 1.1 цього договору, Клієнт сплачує Бюро гонорар в розмірі 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень), який сторони вважають справедливим та співмірним із ціною позову, складністю справи, її значенням для Клієнта.

Згідно з пунктом 1.4. договору розмір гонорару є незмінним та має бути сплачений відповідачем протягом трьох місяців від дня набрання законної сили рішенням суду про відмову у задоволенні позову у справі № 420/11827/20. Сторони домовились, що з урахуванням способу обчислення гонорару акти прийому-передачі правової допомоги (виконаних робіт) ними не складається, а належним підтвердженням надання передбаченої цим договором допомоги є матеріали відповідної адміністративної справи.

Колегія суддів з огляду на умови договору про надання правової допомоги, звертає увагу на зміст частини четвертої статті 134 КАС України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», зазначає, що в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі та не залежить від обсягу послуг наданих представником відповідача.

Між тим апеляційний суд зауважує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Так, 07.12.2021 за вхід. 27000/21 по П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення від представника ГУ ДПС в Одеській області, у якому представник просить заяву про винесення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат залишити без розгляду.

В обґрунтування зазначеної заяви представник зазначив, що оскільки Бець А.В. у справі, що розглядалась виступала відповідачем, взагалі відсутні підстави передбачені статтею 139 КАС України для розподілу судових витрат.

Досліджуючи надані адвокатом документи та заперечення представника позивача на предмет співмірності заявленої суми правничою допомоги, колегією суддів встановлено наступне.

З аналізу змісту підпункту 1.2 договору про надання правової допомоги від 20.05.2021 № 05/21 БАВ вбачається, що надання правової допомоги клієнту включає також здійснення представництва інтересів клієнта в суді, зокрема участь адвоката у судовому засіданні .

Однак розгляд справи № 420/11827/20 два рази (05.10.2021 та 19.10.2021) було відкладено через перебування адвоката у відпустці, а судові засідання 09.11.2021 та 23.11.2021 проводились в режимі відеоконференції.

З урахуванням обсягу наданих послуг, а також часу витраченого адвокатом на участь у судових засіданнях, суд вважає, що розмір понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 50 000,00 грн. є необґрунтованим, та непропорційним до предмета спору та складності справи.

В той же час враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності з урахуванням ціни позову у справі, беручи до уваги доведеність відповідачем відповідно до вимог статті 77 КАС України надання йому послуг професійної правничої допомоги, наявність заяви позивача про відмову у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання адвоката Зудінова О.О. підлягає частковому задоволенню.

Отже, з урахуванням вказаного суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

При прийнятті додаткового рішення суд врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.01 2021 по справі № 280/2635/20, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено .

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 року по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

Відповідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, витрати на правову допомогу повинні бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим та мати розумну суму.

Отже, враховуючи заяву позивача про відмову у задоволення клопотання про ухвалення додаткового рішення, складність справи, час витрачений на участь у судових засіданнях колегія суддів вважає співмірною та пропорційною до предмету спору суму правничої допомоги яка належить до стягнення з відповідача 7 000,00 грн.

Як слідує з матеріалів справи, за подання до суду апеляційної скарги представник відповідача сплатив судовий збір у розмірі 15 765,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 105 від 16.07.2021 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.91-92) .

Стаття 139 КАС України безпосередньо не регламентує порядок перерозподілу судових витрат відповідача фізичної особи, яка подала апеляційну скаргу.

Водночас загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 15.08.2019 , справа № 666/754/16-а.

За таких обставин, сплачений апелянтом судовий збір слід стягнути з позивача.

Керуючись статтями 139,308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПО С Т А Н О В И В:

Заяву представника фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 - адвоката Зудінова О.О. про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 420/11827/20 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 15 765,00 п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень 00 копійок)

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.