Справа № 280/1161/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 280/1161/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерлайн»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року (суддя Бойченко Ю.П.) у справі №280/1161/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерлайн" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Аерлайн" звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати:

рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 03.09.2020 № UА110240/2020/000005/2;

картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.09.2020 № UА110240/2020/00023.

Підставами позову визначено те, що надані для митного оформлення документи були достатніми для застосування основного методу визначення митної вартості, а також дозволяли обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом. Митниця, без достатніх для цього підстав, при коригуванні митної вартості товару, застосувала другорядний (резервний метод) метод визначення митної вартості товару.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано правом митного органу самостійно визначити митну вартість товарів, у разі виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення такої вартості товарів декларантом у митній декларації. У спірному випадку декларантом на вимогу митниці не надано усіх витребуваних документів, а надані документи об`єктивно не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, яка задекларована позивачем, що і стало обґрунтованою підставою для визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом. Такі висновки суду обґрунтовані тим, що надані до митного оформлення платіжні доручення містили у собі і інше призначення платежу, за іншими специфікаціями, на підставі яких товар у спірному випадку не поставлявся. Крім цього, суми, визначені у поданих до митного оформлення платіжних доручення, відрізнялися від фактурної вартості товару, яка зазначена у поданих до митного оформлення ЕМД.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу

в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просило скасувати рішення суду та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на умови зовнішньоекономічного контракту, в частині умов поставки товару та умов оплати за товар. З цього приводу позивач вказує на те, що контракт є довгостроковим, а специфікації до контракту фіксують узгодженні домовленості на поставки конкретного виду товару ціну, кількість, умови поставки та умови розрахунку. Розрахунки по Специфікаціям здійснюються за умовами контракту у розмірі 100% передоплати до моменту відвантаження партії товару. Тому, як зазначає позивач, у поданих до митного оформлення платіжним дорученнях містилася інформація про інші Специфікації, на підставі яких у спірному випадку товар не поставлявся, але по яким була проведена передоплата на майбутню поставку товарів. З приводу цих розбіжностей позивачем було надано митному органу розгорнуту бухгалтерську довідку виписку з бухгалтерської документації по взаєморозрахункам з постачальником товару, з якої вбачається, що позивач здійснив 100% передоплату за товар, який заявлено до митного оформлення. Натомість, вказаним додатково наданим документам митним органом надано не належну оцінку та фактично до уваги прийнято не було. З цих підстав, посилаючись на те, що надані до митного оформлення платіжні документи відповідали вимогам Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління НБУ від 28.07.2008 №216, а також те, що платіжні доручення та надані позивачем додаткові документи підтверджували оплату поставленого товару, позивач вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи, у своїй сукупності, не дозволяли перевірити правильність визначення митної вартості товару. Також позивач звертає увагу на те, що надаючи оцінку оскарженому рішенню про коригування митної вартості, в частині застосування резервного методу визначення митної вартості, суд першої інстанції обмежився лише твердженням щодо наявності у відповідача відповідної інформації, усунувшись при цьому від дослідження такої інформації та від дослідження того, чи є визначена відповідачем за допомогою резервного методу митна вартість товарів правильною та обґрунтованою.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 25 травня 2017 року між позивачем (покупець) та ТОВ ЧЕТРЛ -Комплектуючи и запасні частини (РФ) (постачальник) укладено контракт на поставку продукції № 176/17-UKR-КЗЧ (падалі контракт), за умовами якого постачальник постачає, а покупець приймає та оплачує запасні частини к тракторам, на умовах, зазначених у додатках до цього контракту. Найменування продукції, кількість, ціна, сума, строки поставки, умови оплати узгоджуються сторонами на підставі специфікацій, які є невід`ємною частиною цього контракту (п. 1.1, 1.2). Оплата за товар, згідно з умовами контракту здійснюється на умовах 100 % попередньої оплати за товар (п. 2.3).

11 січня 2019 року сторонами підписана Додаткова угода № 8 до контракту на поставку продукції № 176/17- UKR-КЗЧ, в зв`язку зміною назви підприємства постачальника, а саме на ТОВ ЧЕТРА.

Відповідно до умов контракту покупець придбаває у постачальника товар, згідно з номенклатурою, кількістю та за ціною, наведеними у специфікаціях № 115 від 16.04.2020, №121 від 20.05.2020, № 123 від 10.06.2020, № 125 від 15.06.2020, № 126 від 16.06.2020, №127 від 23.06.2020, № 130 від 15.07.2020, № 131 від 15.07.2020, № 132 від 16.07.2020, № 133 від 10.08.2020, №134 від 11.08.2020, № 138 від 20.08.2020, інвойсах № 8585 від 26.08.2020, №8586 від 26.08.2020, № 8587 від 26.08.2020, № 8592 від 26.08.2020, загальною вартістю 3990119,40 руб.

01 вересня 2020 року позивачем до митного оформлення засобами електронного зв`язку подано митну декларацію (далі - МД) № UA110240/2020/003372 на товар (що зазначено в гр. 31 ЕМД):

1. Запасні частини для ходової системи тракторів. Комерційна назва: ЧД-50-22-9СБ Гусенеця в зборі з деталями з`єднання - являють собою деталі ходової частини тракторів, складаються з траків з`єднаних між собою пальцями. Ланцюг гусеничний ... Полуланцюг гусеничний лівий ... Полуланшог гусеничний правий ... Каток підтримуючий ... Каток опорний ... Колесо ведуче ... Сектор зубчастий ... Виробник: ООО "ПК"ЧАЗ" Країна виробництва: RU.

№ 2 Коробка передач до трактора Т-25.01Я. Виробник: АО "ПРОМТРАКТОР". Країна виробництва: RU.

№ 3 Запасні частини вузлів до автотракторної та сільськогосподарської техніки. Комерційна назва: 3501-21-181СБ Механізм здавання... Виробник: АО "ПРОМТРАКТОР". Країна виробництва: RU.

№ 4 Запасні частини відвала бульдозерів Т-130/170. ... Ніж боковий ... Ніж середній ... Виробник: ПАО "КМЗ" Країна виробництва: RU.

№5 Обладнання для фільтрування та очищення мастила в трансмісійної системі автотракторної та сільськогосподарської техніки. Комерційна назва: 2601-15-10-02СБ Фільтр ... Виробник: АО "ПРОМТРАКТОР". Країна виробництва: RU.

У МД №UA110240/2020/003372 брокером зазначено, що митна вартість товару визначається за резервним (шостим методом) - графа 43 МД. В той же час, вартість товару зазначена виходячи із умов зовнішньоекономічного контракту.

До митного оформлення вказаних товарів до митниці разом з ЕМД було надіслано скановані копії наступних документів: сертифікат якості від 26.08.2020 № 4654; пакувальний лист від 26.08.2020 № 4654; рахунки-фактури від 26.08.2020 № 8585, № 8586, № 8587, №8592; автомобільна транспортна накладна СМR від 26.08.2020 А № 080433; платіжні доручення в іноземній валюті від 22.04.2020 № 25, від 11.06.2020 № 51, від 24.06.2020 № 55, від 17.07.2020 № 60, від 14.08.2020 № 71, від 25.08.2020 № 77; довідка про транспортні витрати від 25.08.2020 б/н з заявкою на перевезення вантажів від 25.08.2020 № 25/08-02; прайс-лист від 26.08.2020 б/н; специфікації від 16.04.2020 № 115, від 20.05.2020 № 121, від 10.06.2020 № 123, від 15.06.2020 № 125, від 16.06.2020 № 126, від 23.06.2020 № 127, від 15.07.2020 № 130, від 15.07.2020 №131, від 16.07.2020 № 132, від 10.08.2020 № 133, від 11.08.2020 № 134, від 20.08.2020 № 138; договір перевезення вантажів автомобільним транспортом від 25.08.2020 № 25/08/2020; копія митної декларації країни відправлення від 27.08.2020 № 10418010/260820/0236476. Надсилання зазначених документів разом з ЕМД від 01.09.2020 № UA10240/2020/003372 підтверджується гр. 44 зазначеної ЕМД та витягом з автоматизованої системи митного оформлення Інспектор (далі - АСМО Інспектор), що додано до відзиву відповідачем.

З позначкою не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються Декларантом в гр. 44 вищезазначеної ЕМД декларантом зазначено: 1. контракт на поставку продукції від 25.05.2017 № 176/17-UKR-КЗЧ; 2. додаткові узгодження від 11.07.2017 № 1, від 25.07.2018 № 5, від 21.12.2018 № 7, від 11.01.2019 № 8, від 12.11.2019 № 9; 3. угода про зміну особи в зобов`язанні від 13.06.2018 б/н; 4. договір доручення від 01.07.2017 № МЛТ-01/07/17 про надання послуг митного брокера.

Посадовою особою митниці за результатом аналізу наданих до митного оформлення позивачем документів на адресу декларанта у той самий день направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів, оскільки відповідно до ст. 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності:

1. До митного оформлення надано Довідку транспортних витрат б/н від 25.08.2020, відповідно до якої не можливо встановити на доставку якого вантажу видана зазначена довідка, тобто відсутні посилання на будь-який комерційний документ, що стосується товару, не вказано товар, його вагу.

2. Відповідно до умов п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту №176/17-UKR-КЗЧ від 25.05.2017 розрахунки за товар визначені як 100% передплата, вантаж надійшов 12-ма специфікаціями до зовнішньоекономічного контракту , сума товару за специфікаціями складає 3990194 руб. РФ, до митного оформлення надано шість платіжних доручень на передоплату на суму 5917139,8 руб. РФ, із наданих документів не можливо перевірити виконання умов п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту.

3. В наданому прайс-листі продавця б/н від 25.08.2020 не зазначено умови поставки, тому не можливо визначити на яких умовах встановлені ціни на товар.

У зв`язку із викладеним, надіслано електронну вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно із ч. 3 ст.53 Митного кодексу України: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умови, визначення договором (угодою контрактом). Крім того, зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України.

Брокером 03 вересня 2020 року засобами електронного зв`язку було надіслано до митниці скановані копії наступних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару:

- скріншоти ПЗ 1С відправника № 51, № 55, № 60, № 71, № 25, № 77;

- свідоцтва дистриб`ютора від 11.01.2019 № 2019/1, від 01.10.2019 № 2019/1;

- товарні накладні від 26.08.2020 № ЧТ000004676, від 26.08.2020 №ЧТ000004049, від 26.06.2020 № ЧТ000004650, від 26.08.2020 № ЧТ000004654.

У той же день, декларантом направлено електронне повідомлення №0309/20-0, що додаткові документи протягом строку, визначеного ч. 3 ст.53 Митного кодексу України надати не має можливості.

03.09.2020 митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110240/2020/000005/2, відповідно до якого митна вартість товарів визначена за резервним методом.

Вказане рішення прийнято лише відносно першої групи товарів: Запасні частини для ходової системи тракторів. Комерційна назва: ЧД-50-22-9СБ Гусенеця в зборі з деталями з`єднання - являють собою деталі ходової частини тракторів, складаються з траків з`єднаних між собою пальцями. Ланцюг гусеничний ... Полуланцюг гусеничний лівий ... Полуланшог гусеничний правий ... Каток підтримуючий ... Каток опорний ... Колесо ведуче ... Сектор зубчастий ... Виробник: ООО "ПК"ЧАЗ" Країна виробництва: RU., зазначених в гр.31 Декларації.

Рішення обґрунтовано тим, що декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість, згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України. У органу доходів і зборів наявна інформація щодо митної вартості подібних товарів на рівні: товар № 1 - 6,16 дол. США/кг (джерело цінової інформації - МД від 06.07.2020 №UA100410/2020/218074), що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та для прийняття рішення про коригування митної вартості заявленої декларантом. Митна вартість може бути визнана за умови надання додаткових документів: виписок з бухгалтерської документації; висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та/або рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умови, визначення договором (угодою контрактом). Посадовою особою проведено консультацію відповідно до ч. 4 ст. 57 Кодексу. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч. 6 ст.54 Митного кодексу України. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст. 59,60 Митного кодексу України. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не може бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст. 62, 63 Митного кодексу України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостях з розрахунку: товар № 1 - 6,16 дол. США/кг (джерело цінової інформації - МД від 06.07.2020 №UA100410/2020/218074).

У оформленні МД № UA110240/2020/003372 було відмовлено та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110240/2020/00023. У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано, зокрема прийняте митницею рішення про коригування митної вартості.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за ЕМД від 03.09.2020 № UA110240/2020/003404 з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів від 03.09.2020 № UA10240/2020/000005/2. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X Митного кодексу України.

Протягом строку дії гарантій, враховуючи терміни визначені ч. 8 ст.55 Митного кодексу України, позивачем подана заява від 19.11.2020 № 191120-1 про скасування рішення про коригування митної вартості товару від 03.09.2020 № UA10240/2020/000005/2 та вивільнення фінансової гарантії, до якої додано: виписка з бухгалтерської документації по взаєморозрахунках з ТОВ ЧЕТРА по контракту від 25.05.2017 № 176/17- UKR-КЗЧ. Зведена інформація по специфікаціям контракту від 25.05.2017 № 176/17-ЦКК-КЗЧ (далі - виписка з бухгалтерської документації); лист перевізника (ФОП ОСОБА_1 ) без дати без номера за місцем вимоги, а саме доповнення до довідки транспортних витрат на автомобіль від 25.08.2020; копія заявки від 25.08.2020 № 25/08-02 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міському, міжміському і міжнародному сполученні до договору від 25.08.2020 № 25/08/2020.

Однак, листом від 30.11.2020 №75-08-02-2/15/13/11626 митниця повідомила позивача, що за результатами розгляду заяви Рішення про коригування митної вартості товарів від 03.09.2020 №UA110240/2020/000005/2 залишається чинним.

Не погодившись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Правомірність та обґрунтованість рішень Митниці про коригування митної вартості товару, про відмову у митному оформлені товару (картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення), є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зазначені рішення відповідача прийняті на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, оскільки надані позивачем документи не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, яка зазначена в Декларації митної вартості.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст..49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, орган доходів і зборів зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Як зазначено вище, митним органом зроблено висновок про те, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності, виходячи з того, що:

1. До митного оформлення надано Довідку транспортних витрат б/н від 25.08.2020, відповідно до якої не можливо встановити на доставку якого вантажу видана зазначена довідка, тобто відсутні посилання на будь-який комерційний документ, що стосується товару, не вказано товар, його вагу.

2. Відповідно до умов п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту №176/17-UKR-КЗЧ від 25.05.2017 розрахунки за товар визначені як 100% передплата, вантаж надійшов 12-ма специфікаціями до зовнішньоекономічного контракту , сума товару за специфікаціями складає 3990194 руб. РФ, до митного оформлення надано шість платіжних доручень на передоплату на суму 5917139,8 руб. РФ, із наданих документів не можливо перевірити виконання умов п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту.

3. В наданому прайс-листі продавця б/н від 25.08.2020 не зазначено умови поставки, тому не можливо визначити на яких умовах встановлені ціни на товар.

Суд першої інстанції, за наслідками розгляду справи, визнав безпідставною позицію митного органу щодо наявності розбіжностей у документах стосовно транспортних витрат (п.1) та стосовно прайс-листа продавця (п.3).

Оскільки вказані висновки суду першої інстанції позивачем не заперечуються, а відповідачем рішення суду першої інстанції оскаржено не було, то таким висновкам суду першої інстанції судом апеляційної інстанції оцінка не надається.

В той же час, суд першої інстанції погодився з позицією відповідача про те, що надані позивачем до митного оформлення платіжні доручення містили розбіжності щодо вартості товару, яка визначена договором та Специфікаціями та яка сплачена згідно поданих платіжним доручень.

Так, відповідно до умов п. 2.3 зовнішньоекономічного контракту №176/17-UKR-КЗЧ від 25.05.2017 розрахунки за товар визначені як 100% передплата, вантаж надійшов 12-ма специфікаціями до зовнішньоекономічного контракту, сума товару за специфікаціями складає 3990194 руб. РФ, при цьому, до митного оформлення надано шість платіжних доручень на передоплату на суму 5917139,8 руб. РФ.

Отже вказані обставини, на думку суду апеляційної інстанції, безумовно підтверджують позицію митного органу про те, що подані до митного оформлення документи містили розбіжності в частині визначеної договором вартості товару та в частині фактично сплачених сум за поставлений товар.

Таким чином, у спірному випадку митний орган мав повноваження витребувати від декларанта додаткові документи, що стосуються визначеної митної вартості товару.

На вимогу митного органу позивачем було надано додаткові документи щодо задекларованої митної вартості товару.

Так, відповідно до наданої виписки з бухгалтерської документації, товар, задекларований за ЕМД від 01.09.2020 № UA10240/2020/003372, оплачений покупцем за наступними платіжним дорученням в іноземній валюті:

- від 22.04.2020 № 25 - у сумі 96765,00 рос. руб. При цьому, платіжне доручення від 22.04.2020 № 25 складено на більшу суму - 603858,00 рос. руб. У графі 70 Призначення платежу зазначеного платіжного доручення вказано специфікацію від 17.04.2020 № 116, яка до митного оформлення не надавалась;

- від 11.06.2020 № 51 - у сумі 120185,00 рос. руб. При цьому, платіжне доручення від 11.06.2020 № 51 складено на більшу суму - 243293,80 рос. руб. У графі 70 Призначення платежу зазначеного платіжного доручення вказано специфікацію від 28.05.2020 № 122, яка до митного оформлення не надавалась;

- від 24.06.2020 № 55 - у сумі 289382,00 рос. руб. При цьому, платіжне доручення від 24.06.2020 № 55 складено на більшу суму - 1749391,60 рос. руб. У графі 70 Призначення платежу зазначеного платіжного доручення вказано специфікації від 27.04.2020 № 118, від 11.06.2020 № 124, які до митного оформлення не надавались;

- від 17.07.2020 № 60 - у сумі 1234856,00 рос. руб. При цьому, платіжне доручення від 17.07.2020 № 60 складено на більшу суму - 1537419,80 рос. руб. У графі 70 Призначення платежу зазначеного платіжного доручення вказано специфікації № 128 та № 129, які до митного оформлення не надавались;

- від 14.08.2020 № 71 - у сумі 930376,00 рос. руб. При цьому, платіжне доручення від 14.08.2020 № 71 складено на більшу суму - 1051640,00 рос. руб.;

- від 25.08.2020 № 77 - у сумі 328920,00 рос. руб. При цьому, платіжне доручення від 25.08.2020 № 77 складено на більшу суму - 731536,60 рос. руб. У графі 70 Призначення платежу зазначеного платіжного доручення вказано специфікації № 136 та № 137, які до митного оформлення не надавались.

Таким чином, загальна фактурна вартість товару за ЕМД від 01.09.2020 №UA10240/2020/003372 - 3000484,00 рос. руб., однак до митного оформлення надано платіжні доручення в іноземній валюті від 22.04.2020 № 25, від 11.06.2020 № 51, від 24.06.2020 № 55, від 17.07.2020 № 60, від 14.08.2020 № 71, від 25.08.2020 № 77 на загальну суму 5917139,80 рос. руб.

Враховуючи, що в графах 70 Призначення платежу наданих до митного оформлення платіжних доручень в іноземній валюті від 22.04.2020 № 25, від 11.06.2020 №51, від 24.06.2020 № 55, від 17.07.2020 № 60, від 25.08.2020 № 77 зазначені реквізити специфікацій, які не надавались до митного оформлення товарів за ЕМД від 01.09.2020 №UA10240/2020/003372, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у митного органу відсутня можливість здійснити ідентифікацію сум платежів, зазначених в платіжних дорученнях в іноземній валюті.

Стосовно аргументів позивача про те, що митному органу було надано розгорнуту бухгалтерську довідку виписку з бухгалтерської документації по взаєморозрахункам з постачальником товару, з якої вбачається, що позивач здійснив 100% передоплату за товар, який заявлено до митного оформлення, слід зазначити те, що такій позиції позивача було надано оцінку судом першої інстанції, яким обґрунтовано зазначено те, що надана виписка з бухгалтерської документації посилається на інформацію зазначених вище платіжних доручень в іноземній валюті, у зв`язку з чим у митного органу існували обгрунтовані сумніви щодо достовірності та об`єктивності даних зазначеної виписки з бухгалтерської документації. При цьому, декларантом не надано в повному обсязі документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що додатково надані позивачем документи не дозволяли митному органу обчислити (відокремити суми, які сплачені за товар, що фактично був поставлений, від сум передоплати за товар, що повинен бути поставлений у майбутньому), а отже не усували тих розбіжностей, на які посилався митний орган.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, у спірному випадку у відповідача були наявні підстави відмовити у митному оформленні товарів за заявленою позивачем митною вартістю та самостійно визначити митну вартість заявленого до митного оформлення товару.

Як зазначено вище, оскаржене рішення митного органу прийнято лише відносно першої групи товарів: Запасні частини для ходової системи тракторів. Комерційна назва: ЧД-50-22-9СБ Гусенеця в зборі з деталями з`єднання - являють собою деталі ходової частини тракторів, складаються з траків з`єднаних між собою пальцями. Ланцюг гусеничний ... Полуланцюг гусеничний лівий ... Полуланшог гусеничний правий ... Каток підтримуючий ... Каток опорний ... Колесо ведуче ... Сектор зубчастий ... Виробник: ООО "ПК"ЧАЗ" Країна виробництва: RU., зазначених в гр.31 Декларації.

Згідно з частиною 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).

Частиною 3 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У спірному випадку митним органом визначено митну вартість за резервним методом.

Неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості, обґрунтована митницею у рішенні про коригування митної вартості товару.

Резервний метод визначення митної вартості (стаття 64 Митного кодексу України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 64 Митного кодексу України відповідачем використана наявна у митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за другорядними методами: товар № 1 - 6,16 дол. США/кг (джерело цінової інформації - МД від 06.07.2020 № UA100410/2020/218074).

Згідно МД від 06.07.2020 МД від 06.07.2020 № UA100410/2020/218074товар, схожий за технічними характеристиками, що заявлений до митного оформлення у спірному випадку, був розмитнений одним і тим же покупцем (позивачем); виробник товару одне і теж підприємство; постачальник товару є одне і теж підприємство; умови поставки аналогічні умовам у спірному випадку; товар поставлявся за одним і тим же зовнішньоекономічним контрактом; поставки товару близькі за часом (у спірному випадку МД від 01.09.2020, МД № UA100410/2020/218074 від 06.07.2020). Щодо порівняння характеристик товару, то слід зазначити як в одному так і в іншому випадку поставлялися частини ходової системи тракторів, зокрема, ланцюг гусеничний в зборі з деталями з`єднання: ЧД-50-22-103СБ; гусениця в зборі з деталями з`єднання: ЧД-50-22-9СБ; напівланцюг гусениці: Т4.34.200СБ; напівланцюг гусениці: Т.4.34.100СБ; катки опорні т інші частині ходової системи гусеничних тракторів.

Отже, при коригуванні митної вартості, митницею правомірно було прийнято до уваги наявну інформацію щодо раніше визнаних митних вартостей товарів, які можливо порівнювати з товаром, що заявлений до митного оформлення у спірному випадку.

Ураховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірному випадку відсутні підстави стверджувати про неправомірність та необґрунтованість рішення митниці про коригування митної вартості, і, як наслідок, стверджувати про неправомірність картки відмови у прийнятті декларації, оскільки така картка видана у зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерлайн» залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року по справі №280/1161/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 07.12.2021

Повне судове рішення складено 08.12.2021

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк