Справа № 400/4768/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4768/20
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року по справі № 400/4768/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення пені,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2020 року ТОВ "Нібулон" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби, що полягає у не нарахуванні на користь позивача 1 112 739,12 грн пені за період з 04.06.2020 по 08.10.2020 включно на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ТОВ СП Нібулон є платником податків, у 2016 році в електронній формі подало податкові декларації з ПДВ за завітні періоди: березень-травень 2016, липень 2016 року, серпень 2016. В період з 19.07.2017 по 28.07.2017 відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ СП "НІБУЛОН" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "НИКСЕРВИС-ПЛЮС" (), ТОВ "СПЕЦИНВЕСТ" (код ), ТОВ "ЕЛЛАНА" (), ТОВ "ОЛІОН" () за період березень 2016 року - травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року. За результатами перевірки складено акт від 15.08.2017 № 2756/28-10-41-08/14291113 (надалі Акт перевірки), а в подальшому прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.08.2017 № . Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 814/2396/17, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду вищезазначене податкове повідомлення-рішення визнане протиправним та скасоване. Відповідно до ст. 200 Податкового кодексу України відповідач мав повернути позивачу суми бюджетного відшкодування. Залишок заявленого, але не відшкодованого ПДВ на поточний рахунок у банку в розмірі 15 175 309,47 грн, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. Наведена сума заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 15 175 309,47 грн. за звітні періоди березень-травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року були відшкодовані на користь ТОВ СП Нібулон частками лише 02.10.2020 та 08.10.2020. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 400/3455/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду задоволено позов ТОВ СП Нібулон та зобов`язано Офіс великих платників податків внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодження ТОВ СП "Нібулон" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 року в загальному розмірі 15 175 309,47 грн.; стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. на користь ТОВ СП "Нібулон" 15 175 309,47 грн. заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 року; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ СП "Нібулон" 1 798 586,0 грн. пені за період з 14 березня 2019 р. до 7 жовтня 2019 року включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціям з податку на додану вартість за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 року. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 400/1342/20 стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" 1 450 387, 44 грн. пені за період з 08.10.2019 по 03.06.2020 включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціями з податку на додану вартість за звітні періоди березень - травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року. Сума бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ була остаточно відшкодована лише 08.10.2020, а отже позивач має право на стягнення пені за період з 04.06.2020 по 08.10.2020 включно по день повного відшкодування заборгованості з ПДВ.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 15 липня 2021 року позов задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яка полягає у не нарахуванні на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" 1 112 739,12 грн. (один мільйон сто дванадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 12 копійок) пені за період з 04.06.2020 по 08.10.2020 включно на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціями з податку на додану вартість за звітні періоди березень-травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року.

Стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" (вул.Каботажний спуск,1,Миколаїв,54002, 14291113) 1 112 739,12 грн. (один мільйон сто дванадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 12 копійок) пені за період з 04.06.2020 по 08.10.2020 включно на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціями з податку на додану вартість за звітні періоди березень-травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (проспект Шевченка, буд. 15/1,Одеса,652) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" (вул.Каботажний спуск,1,Миколаїв,543) судові витрати в розмірі 18 793,09 (вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто три гривні 09 копійок) грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що апелянт не є адміністратором Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, формування якого здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства, не є уповноваженою особою на внесення вказаних відомостей, не є центральним органом виконавчої влади;

- відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключно повноваженнями контролюючих органів та органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості у спосіб, що не передбачений законом.

07.12.2021 за вхід. 26994/21, в день розгляду справи, до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про відкладення судового засідання на іншу дату.

Дане клопотання вмотивоване тим, що представник апелянта перебуває на лікарняному, а також запровадження в м.Одесі з 18.10.2021 "червоної зони" через велику кількість захворілих на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки функціонування органів державної влади, в тому числі судів, не зупинено (призупинено), які наразі працюють в звичайному режимі, але з дотриманням норм, попереджуючих розповсюдження інфекції.

Більше того, на своєму засіданні 17.03.2020 Рада суддів Україні рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя, незважаючи на епідемію коронавірусу і карантин, однак, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

При цьому, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не позбавлений права прийняти участь у справі в режимі відеоконференції.

До того ж представником Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків не надано доказів перебування його на лікарняному.

А відтак, з метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого частиною 1 статті 309 КАС України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України, суд вважає за можливе розглянути цю справу.

Враховуючи те, що особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були належно сповіщені відповідно до статей 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини 2 статті 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ сільськогосподарське підприємство "Нібулон" в 2016 році до Офісу ВПП ДФС подані податкові декларації за період березень-травень 2016 року та липень-серпень 2016 року, в яких визначив суму від`ємного значення ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 1 118 042 325, 00 грн.

За вказані періоди позивачу фактично відшкодовано ПДВ в розмірі 1 102 867015,53 грн., залишок невідшкодованого ПДВ складав 1 5 175 309, 47 грн.

В серпні 2017 року Офіс ВПП ДПС провів документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ СП "Нібулон" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Никсервіс-Плюс", ТОВ "Специнвест", ТОВ "Еллана", ТОВ "Оліон", за березень-травень 2016 року, липень-серпень 2016 року, результати якої оформлені актом від 15 серпня 2017 року № 2756/28-10-41-8/14291113.

У висновку Акту перевірки вказано про порушення ТОВ СП "Нібулон" ст. 14 п. 14.1. пп. 14.1.18, п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), розділу V п. 4 пп. 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289, в результаті чого завищено суму податкового кредиту на 18 246 595, 46 грн. та завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на ту ж саму суму.

30 серпня 2017 року Офіс ВПП ДПС прийняв податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу визначено суму завищеного бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 17 823 060, 81 грн. та застосовано штраф в розмірі 4 455 765, 19 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду і рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі № 814/2396/17 позов задоволено повністю, податкове повідомлення-рішення від 30 серпня 2017 року № визнано протиправним та скасовано.

27 лютого 2019 року за апеляційною скаргою Офісу ВПП ДПС рішення Миколаївського окружного адміністративного суду переглянуте П`ятим апеляційним адміністративним судом, який своєю постановою апеляційну скаргу залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишив без змін.

24 травня 2019 року Верховний Суд відмовив Офісу ВПП ДПС в продовженні строку для усунення недоліків касаційної скарги та у відстроченні сплати судового збору, одночасно повернувши касаційну скаргу.

Отже, висновки Офісу ВПП ДПС про безтоварність господарських операцій ТОВ СП "Нібулон" з ТОВ "Никсервіс-Плюс", ТОВ "Специнвест", ТОВ "Еллана", ТОВ "Оліон", які були предметом судового розгляду, є помилковими.

Таким чином, процедура судового оскарження була завершена і Офіс ВПП ДПС повинен був не пізніше наступного дня з моменту отримання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ, що Офісом ВПП ДПС не було зроблено.

Не погодившись з вказаною бездіяльністю, позивач звернувся до суду і рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 у справі № 400/3455/19 позов ТОВ СП "Нібулон" задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС, яка полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження ТОВ СП "Нібулон" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 р. в загальному розмірі 15 175 309,47 грн.; зобов`язано Офіс великих платників податків ДПС внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодження ТОВ СП "Нібулон" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 року в загальному розмірі 15 175 309,47 грн.; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ СП "Нібулон" 15 175 309,47 грн. заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 року; стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ СП "Нібулон" 1 798 586,00 грн. пені за період з 14 березня 2019 року до 7 жовтня 2019 року включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціям з податку на додану вартість за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 року.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 09.07.2020 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - залишив без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі № 400/3455/19 - без змін.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 20.08.2020 по справі № 400/1342/20 стягнув з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" 1 450 387, 44 грн. пені за період з 08.10.2019 року по 03.06.2020 року включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціями з податку на додану вартість за звітні періоди березень - травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 15.04.2021 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - залишив без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 у справі № 400/1342/20 - без змін.

Сума бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ була остаточно відшкодована лише 08.10.2020.

Оскільки заборгованості з ПДВ позивачу у встановлені Податковим кодексом України строки на поточний банківський рахунок перерахована не була, ТОВ СП "НІБУЛОН" звернулось з вказаним позовом до суду.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство має право на отримання з Державного бюджету України пені за період з 04.06.2020 по 08.10.2020, нарахованої у розмірі та в порядку, встановлених пунктом 200.23 статті 200 ПК України, у зв`язку з невиплатою бюджетного відшкодування в установлений законодавством строк.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регламентовано у статті 200 ПК України.

Згідно пункту 200.7 статті 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.15 ст. 200 ПК України унормовано, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 був затверджений "Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість" (далі - Порядок № 26), який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року. Зазначеною постановою (пункт 2) регламентовано, що до набрання чинності відповідним Порядком, бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку №26 орган ДФС вносить до Реєстру такі дані: найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу; реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Пунктами 5-7 Порядку № 26 встановлено, що заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру. Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Таким чином, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01 квітня 2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

Згідно ст. 200 п. 200.23 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Наведені норми встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в статті 200 ПК, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні.

Обов`язок нарахування пені лежить на органі ДПС України, який здійснює функції держави у сфері оподаткування.

Неподання органом ДПС України після закінчення перевірки до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, або подання такого висновку із порушенням строків, встановлених статтею 200 ПК, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ у визначений строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у висновках Верховного Суду, висловлених в постановах від 12.03.2019 по справі № 808/2689/15, від 22.03.2019 по справі № 822/3473/17, від 24.04.2019 по справі № 808/1880/16, від 14.11.2019 по справі №802/745/16-а.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що рішенням суду від 20.01.2020 у справі № 400/3455/19 стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ СП "Нібулон" 15 175 309,47 грн. (п`ятнадцять мільйонів сто сімдесят п`ять тисяч триста дев`ять гривень сорок сім копійок) заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 року та стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ СП "Нібулон" 1 798 586,0 грн. (один мільйон сімсот дев`яносто вісім тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень) пені за період з 14 березня 2019 року до 07 жовтня 2019 року включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціям з податку на додану вартість за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 року, рішенням суду від 12.08.2020 по справі № 400/1342/20 стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" 1 450 387, 44 грн. пені за період з 08.10.2019 по 03.06.2020 включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковими деклараціями з податку на додану вартість за звітні періоди березень - травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року.

Отже, наведена сума заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 15 175 309,47 грн за звітні періоди березень-травень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року була відшкодована на користь ТОВ СП""Нібулон" частками лише 02.10.2020 та 08.10.2020.

Проте на час звернення до суду із цим позовом, бюджетна заборгованість з пені у сумі 1 112 739,12 грн. по деклараціям за березень-травень 2016 року, липень-серпень 2016 року відповідачем за період з 04.06.2020 по 08.10.2020 не виплачена.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що за наявним в матеріалах справи проведеним розрахунком позивача, розмір пені за не відшкодовані платнику протягом визначеного статтею 200 ПК України строку сум податку на додану вартість складає 1 112 739,12 гривень за період з 04.06.2020 по 08.10.2020 включно.

Колегія суддів зауважує, що в апеляційній скарзі не наведено жодних контраргументів з приводу наведених розрахунків.

Згідно пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Отже, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті не вчинення контролюючими органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Відповідно до частини 1 статті 43 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року N 2456-VI при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно частини 1 статті 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Також пунктом 4 "Положення про Державну казначейську службу України", затвердженого постановою Кабінета міністрів України від 15.04.2015 № 215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює бюджетне відшкодування податку на додану вартість, а також безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття "майно" у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як "майнові права", а отже, як "майно" (див. mutatis mutandis рішення у справі "Бейелер проти Італії" від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

ЄСПЛ у рішенні у справі "Інтерсплав проти України" від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки судами у справі № 400/3455/19 визнано право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, тому ТОВ СП "НІБУЛОН" у даній справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету нарахованої на суму заборгованості пені в розмірі 1 112 739,12 грн., яка охоплюється поняттям "майно" в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У постанові від 12 лютого 2019 року № 826/7380/15 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання щодо належного способу захисту права платника ПДВ на отримання сум бюджетного відшкодування з ПДВ, зазначила, що, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, такі способи захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або внести заяву платника податку до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не призведуть до ефективного відновлення права платника податку. Ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права платника податку, є стягнення з Державного бюджету України через відповідний контролюючий орган на користь платника податку заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин, а також враховуючи встановлене у справі № 400/3455/19 право Товариства на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за березень, квітень, травень, липень, серпень 2016 року у вказаному вище розмірі, а також невідшкодування позивачу належних йому до повернення сум ПДВ у встановлений законом строк, випливає, що позивач має право на отримання з Державного бюджету України пені за період з 04.06.2020 по 08.10.2020, нарахованої у розмірі та в порядку, встановлених пунктом 200.23 статті 200 ПК України, у зв`язку з невиплатою бюджетного відшкодування в установлений законодавством строк.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта з того приводу, що апелянт не є адміністратором Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, формування якого здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства, не є уповноваженою особою на внесення вказаних відомостей, не є центральним органом виконавчої влади колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Порядком № 26 встановлено, що Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01 квітня 2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

Додаткового колегія суддів зазначає, що обраний спосіб захисту порушеного права позивача на отримання бюджетного відшкодування у вигляді стягнення на його користь з Державного бюджету України через ГУ ДПС заборгованості із відшкодування пені, нарахованої на суму заборгованості відповідає змінам у податковому законодавстві щодо порядку повернення такої заборгованості, а також правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 12.02.2019 у справі № 826/7380/15 (провадження №11-778апп18).

Тотожній підхід був застосований Верховним Судом при розгляді справи №520/3210/19 (№К/9901/36127/19) 20 січня 2021 року.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року по справі № 400/4768/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.