Справа № 360/6763/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

09 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/6763/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 17.08.2021 № 03 щодо не зарахування до пільгового підземного стажу в кратному обчисленні з розрахунку один місяць за три місяці час проходження військової служби в особливий період з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 12.11.2020 з виплатою заборгованості, яка утворилася за цей період, зарахувавши при цьому до загального та пільгового підземного стажу в кратному обчисленні з розрахунку один місяць за три місяці час проходження військової служби в особливий період наступні періоди: з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 360/2016/21 задоволено позовні вимоги до Управління пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (правонаступником якого є відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Суд постановив визнати противоправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 30.12.2020 "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 " та зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до пільгового підземного стажу за списком №1 позивачу період проходження військової служби з 14.12.1994 по 12.06.1996 та період роботи з 19.06.1994 по 06.12.1994 на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Пролетарська» дочірньому підприємстві Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» та повторно розглянути заяву позивача від 12 листопада 2020 року про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідач у цій справі, як правонаступник УПФУ в Попаснянському районі Луганської області, на виконання вказаного вище рішення суду повторно розглянув заяву позивача від 12.11.2020 про призначення пенсії та зарахував до пільгового підземного стажу за списком №1 позивачу період проходження військової служби з 14.12.1994 по 12.06.1996 та період роботи з 19.06.1994 по 06.12.1994 на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Пролетарська» дочірньому підприємстві Державної холдингової компанії «Луганськвугілля».

За результатами повторного розгляду заяви відповідач прийняв рішення від 17.08.2021 № 03, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії, при цьому не зарахував період безпосередньої участі позивача у антитерористичній операції у період з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016 (загалом 10 місяців 22 дні) згідно Пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 (далі - Положення №530), тобто в розрахунку один місяць служби за три, а зарахував цей спірний період до пільгового стажу в однократному розмірі, тобто до пільгового підземного стажу додатково не зараховано 1 рік 9 місяців 14 днів (10 місяців 22 дні х 2).

При цьому зарахований відповідачем пільговий стаж склав 23 роки 5 місяців 27 днів, тобто у випадку зарахування періоду участі в антитерористичній операції у трикратному розмірі до цього стажу додатково додалось би 1 рік 9 місяців 14 днів, що сумарно склало б 25 років 3 місяців 19 при необхідних 25 роках підземного стажу.

Зазначені спірні періоди не зараховано за твердженням відповідача до пільгового стажу з розрахунку 1 місяць служби за три через те, що позивач не надав необхідних довідок, які б підтвердили участь у зазначені періоди у антитерористичній операції. Однак це не відповідає дійсності, тому що довідка від 24.10.2016 № 318 надавалася разом з заявою про призначення пенсії при первинному зверненні, також надавалось посвідчення учасника бойових дій.

З посиланням на норми Конституції України, Законів України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач вважає рішення протиправним.

30.11.2021 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян надійшов відзив на позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (арк. спр. 30-34) в якій відповідач заперечує проти позову та зазначає, що 12.11.2020 позивач звернувся через вебпортал із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами абзацу 1 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За наслідками розгляду заяви від 12.11.2020 рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 30.12.2020 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю на дату звернення необхідного пільгового стажу.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №360/2016/21 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового підземного стажу за списком № 1 період проходження військової служби з 14.12.1994 по 12.06.1996 та період роботи з 19.06.1994 по 06.12.1994 на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Пролетарська» дочірньому підприємстві Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» та повторно розглянути заяву від 12.11.2020 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 по справі № 360/2016/21 відповідачем до підземного пільгового стажу враховано період роботи з 19.11.1994 по 06.12.1994 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею на ДП АТ «Шахта «Пролетарська» ДП ДКХ Луганськвугілля» та період проходження військової служби з 14.12.1994 по 12.06.1996.

Після повторного розгляду заяви від 12.11.2020 з урахуванням правової позиції, викладеної у рішенні суду від 30.06.2021, встановлено, що станом на дату звернення за призначенням пенсії загальний стаж роботи позивача складає 24 роки 01 місяць 28 днів, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах за списком № 1 - 23 роки 05 місяців 27 днів.

Відповідачем винесено рішення від 17.08.2021 № 03 про відмову в призначенні позивачу пенсії віком згідно з пунктом 3 статті 114 Закону, в зв`язку з недостатністю підземного пільгового стажу на день звернення за призначенням пенсії (на 12.11.2020).

Позивачем до заяви про призначення пенсії від 12.11.2020 долучено довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 24.10.2016 №318, (далі - довідка № 318), видану Військовою частиною - польовою поштою НОМЕР_1 для одержання статусу учасника бойових дій.

Враховуючи зазначене та норми законодавства, врахувати довідку № 318 для обчислення страхового стажу при призначенні пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058 не має законних підстав.

Тобто, для визначення можливості зарахування до страхового стажу періодів безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 31.05.2016 необхідно надати довідку про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески (з 01.06.2016 по 24.10.2016 інформація про страховий стаж наявна в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

Кратне обчислення страхового стажу за періоди проходження військової служби в особливий період Законом № 1058 не передбачено.

Просить суд відмовити у задоволені позову.

Ухвалою суду від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 25-26).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій), 12.11.2020 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (арк. спр. 35).

За результатами розгляду заяви позивача від 12.11.2020 управлінням винесено рішення від 30.12.2020 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 » (арк. спр. 46-48).

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 360/2016/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано противоправним та скасовано рішення Управління пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 30.12.2020 "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч. 3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 "; зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до пільгового підземного стажу за списком №1 ОСОБА_1 період проходження військової служби з 14.12.1994 по 12.06.1996 та період роботи з 19.06.1994 по 06.12.1994 на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Пролетарська» дочірньому підприємстві Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» та повторно розглянути заяву позивача від 12 листопада 2020 року про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до записів трудової книжки від 22.10.2001 серії НОМЕР_3 (арк. спр. 18-22, 42-44) позивач (у межах предмету позову) працював:

запис 17. 12.05.2015 переведений гірником підземним другого розряду з повним робочим днем під землею;

запис 18. За результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1;

запис 19. 30.12.2016 переведено роздавальником ВМ підземним другого розряду з повним робочим днем під землею;

запис 20. За результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з наказом № 212-П від 03.07.2015 «Про звільнення від роботи в зв`язку з військовою службою під час мобілізації» позивача звільнено від роботи на період призову на військову службу під час мобілізації у період з 09.07.2015 на особливий період, але не більше одного року (арк. спр. 16).

Відповідно до довідки від 24.10.2016 № 318 виданої Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 позивач приймав участь у бойових діях в зоні АТО у період: з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016 (арк. спр. 14, 36), що підтверджується записами військового квитка (арк. спр. 12-13, 39-41).

Відповідно до протоколу призначення пенсії від 17.09.2021 № 27 у позивача відсутнє право на пенсію. Страховий стаж (повний) 45 роки 01 місяців 28 днів; страховий стаж до 01.01.2004 складає 08 років 01 місяців 28 днів; страховий стаж після 01.01.2004 складає 16 років 00 місяців 00 днів; додаткові роки за Список № 1 - 21 рік 00 місяців 00 днів, в тому числі: робота за Списком № 1 складає 23 роки 05 місяців 27 днів. Позивачу (у межах предмету позову) не зараховано до пільгового та страхового стажу періоди: з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, та зараховано з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016 (арк. спр. 53-62).

Згідно з витягом з наказу № 352 від 24.10.2016 позивача виключено зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 з 24.10.2016 (арк. спр. 15).

Рішенням про відмову в призначенні пенсії № 03 від 17.08.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недостатністю підземного пільгового стажу роботи на дату звернення за призначенням (12.11.2020) (арк. спр. 49-52).

Зі змісту рішення встановлено, зокрема, що період військової служби під час мобілізації не підтверджено довідкою про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески згідно з додатком 2 Порядку № 22-1, тому до страхового стажу зараховано періоди з 01.01.2016 по 24.10.2016.

Спірним питанням у даній справі є правомірність рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії та наявність підстав для зарахування спірних періодів з розрахунку один місяць служби за три місяці та у підземний стаж роботи за відповідною професією.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами статті 44 Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.2 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Згідно із пунктом 1.6 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 1.7. Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно із частиною третьої статті 114 Закону № 1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Аналогічна норма міститься у статті 14 Закону № 1788, а саме: працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII (у редакції дійсній на час перебування на військовій службі у спірний період) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII також передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає «Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі - Порядок № 413, у редакції на момент отримання позивачем статусу учасника бойових дій).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку № 413 встановлено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Абзацом другим пункту першого статті 8 Закону № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/2607 відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей (далі - Положення №530).

Відповідно до абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Тобто, наведеними нормами прямо передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Отже, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватися у потрійному розмірі.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, які викладені у постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а.

Суд зазначає, що позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016.

У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.

Законодавством України передбачено пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, зокрема, з 15.08.2006 по теперішній час працює на шахті «Тошківська» ДП «Первомайсьвугілля», на момент участі в АТО перебував на посаді гірника підземного другого розряду з повним робочим днем під землею.

У період з 09.07.2015 по 24.10.2016 проходив військову службу на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» (арк. спр. 15, 16, 17, 12-13, 39-43).

До заяви про призначення пенсії від 12.11.2020 позивачем надано, зокрема, довідку № 318 від 24.10.2016 про безпосередню участь позивача в антитерористичній операції, що не заперечується сторонами.

Разом з цим, як у спірному рішення, так і у рішенні Управління пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 30.12.2020 "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 " відповідачем не наведено обґрунтувань (оцінки) факту участі позивача в АТО.

Крім того, в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 360/2016/21, судом не надавалась оцінка довідці № 318 від 24.10.2016 та не встановлювалось право позивача на зарахування до пільгового та підземного стажу періодів участі в АТО позивача.

Таким чином, враховуючи, що позивач на момент призову на військову службу на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» працював за професією, що надавала право на пенсію на пільгових умовах, та в періоди з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на зарахування періоду проходження військової служби у періоди з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016 до пільгового стажу в кратному обчисленні (один місяць служби за три), що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Висновки у цій справі узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17 та від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17, від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, суд звертає увагу, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями статті 2 Закону № 2232-XII якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, до якої відповідно до пункту 4 цієї статті віднесено також військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до пункту 1 статті 2 Закону також віднесено і військову службу.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити позивачу пенсію, суд зазначає таке.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межахзакону, можливість застосувати нормизаконута вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На час розгляду справи пенсія ще не призначена. Відповідачем спірне рішення прийнято на виконання вимог рішення суду від 30.06.2021 у справі № 360/2016/21, предметом розгляду якого було право позивача на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням періоду проходження військової служби з 14.12.1994 по 12.06.1996 та періоду роботи з 19.06.1994 по 06.12.1994, а не участі в АТО.

З наведеного, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії від 17.08.2021 №03.

Крім того, суд за встановлених обставин дійшов висновку, що у призначення пенсії за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України. Суд не має права перебирати на себе функції органів пенсійного фонду щодо призначення пенсії, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, отже, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 12.11.2021 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Враховуючи приписи пункту 4.2 Порядку № 22-1, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, як визначений суб`єкт призначення.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог, та вважає за необхідне:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії від 17.08.2021 №03;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи за Списком № 1 один місяць служби за три місяці час проходження військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016, в стаж роботи за професією гірник підземний другого розряду з повним робочим днем під землею;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи період проходження військової служби при частковій мобілізації з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016 в повному обсязі, в стаж роботи за професією гірник підземний другого розряду з повним робочим днем під землею;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.11.2020 про призначення пенсії незалежно від віку на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

Згідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 226, 255, 262, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в призначенні пенсії від 17.08.2021 №03.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи за Списком № 1 один місяць служби за три місяці час проходження військової служби в особливий період, а саме в період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016, в стаж роботи за професією гірник підземний другого розряду з повним робочим днем під землею.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи період проходження військової служби при частковій мобілізації з 02.09.2015 по 10.10.2015, з 06.11.2015 по 07.12.2015, з 08.02.2016 по 24.03.2016 та з 31.03.2016 по 24.10.2016 в повному обсязі, в стаж роботи за професією гірник підземний другого розряду з повним робочим днем під землею.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.11.2020 про призначення пенсії незалежно від віку на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива