Справа № 160/12959/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЗОВОЗ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
30.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЗОВОЗ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЗОВОЗ залишено без руху та встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду належним чином завірених копій всіх документів, долучених до позовної заяви, для відповідача.
На виконання вимог вказаної ухвали суду від 04.08.2021 року позивачем усунуті означені недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду 23.09.2021 року заяви про усунення недоліків та копій належним чином завірених документів, долучених до позовної заяви
Також на виконання ухвали суду від 28.09.2021 року відповідачем до відзиву було подано витребувані судом документи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ГАЗОВОЗ» є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого є КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним.
Також з матеріалів справи слідує, що позивачем 29.08.2019 року було отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним:
Розпорядженням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №209-о від 20.07.2021 року анульовано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суб`єктам господарювання згідно з додатком.
Так, з додатку до розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.07.2021 року № 209-о та наведеного в ньому переліку суб`єктів господарювання, яким анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, зокрема, встановлено, що анульовано такі Ліцензії ТОВ «ГАЗОВОЗ» на право роздрібної торгівлі пальним, як:
З вказаного розпорядження слідує, що підставою для анулювання позивачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним є встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-BP (далі - Закон № 481/95-BP).
За правилами частини 20 статті 15 Закону № 481/95-BP роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Частиною 34 статті 15 Закону № 481/95-BP встановлено, що суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Відповідно до частини 35 статті 15 Закону № 481/95-BP у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в контролюючих органах.
Згідно з частиною 38 статті 15 Закону № 481/95-BP для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.
При цьому, на підставі статті 18 Закону №481/95-ВР тимчасово до 01.01.2022 року, суб`єкти господарювання можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 01.01.2014.
Частиною 46 статті 15 Закону № 481/95-BP визначено, що ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Відповідно до частини 49 статті 15 Закону № 481/95-BP ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.
У контексті наведених законодавчих положень, податкові органи наділені повноваженнями щодо анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним з підстави встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії шляхом прийняття розпорядження про таке анулювання.
Як зазначалося вище, підставою для анулювання ліцензій позивачу на право роздрібної торгівлі пальним є встановлення факту подання позивачем недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.
Разом з тим, суд не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на наступне.
Як слідує зі змісту вищевказаного листа Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 25 червня 2021 року №1004-1.13/1132, відповідно до підпункту 8 пункту 13 розділу І Закону України від 17 жовтня 2019 р. №199-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва та створення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва» постановою Кабінету Міністрів України №559 від 01.07.2020 року затверджено Порядок проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (надалі - Порядок). При цьому, відповідно до п.п.10 п.4 Порядку, Єдина державна електронна система у сфері будівництва виконує функції таких електронних інформаційних ресурсів єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з 20.05.2011 року. Відповідно до даних реєстру, станом на дату надання відповіді, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (АЗС) за адресами:
- м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський р-н, вул. Малиновського, 80, АЗС;
- м. Дніпро, бульвар Зоряний, 1 Г, АЗС.
Таким чином, Реєстр функціонує відповідно до Порядку проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559 від 01.07.2020 року (далі - Порядок).
Пунктом 1 Порядку передбачено, що цей Порядок визначає особливості проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - експериментальний проект). Дія цього Порядку поширюється на діяльність суб`єктів господарювання лише у разі, коли вони повідомили Мінрегіону про добровільне використання першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - Електрона система).
Отже, Електронна система запроваджена вже після отримання позивачем ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним (ліцензії від 29.08.2019р.); Електронна система - є експериментальним проектом, інформація до якої вноситься виключно в добровільному порядку.
Вказані нежитлові приміщення та обладнання (АЗС) були передані у тимчасове платне користування позивачу на підставі договорів оренди з ТОВ «ВЕЗЕН» на 35 місяців з дати підписання актів приймання-передачі, зокрема:
- споруди (об`єкти), розташовані за адресою: Бульв. Зоряний, 1 Г, - на підставі договору № 1-17-10/19 оренди автозаправної станції від 17.10.2019 року, укладеного з ТОВ «ВЕЗЕН» як Орендодавцем та акту приймання-передачі від 17.10.2019 року;
- споруди (об`єкти), розташовані за адресою: вул. Маршала Малиновського, 80, - на підставі договору № 3-17-10/19 оренди автозаправної станції від 17.10.2019 року, укладеного з ТОВ «ВЕЗЕН» як Орендодавцем та акту приймання-передачі від 17.10.2019 року.
З вищенаведеного слідує, що нежитлові приміщення та обладнання (АЗС) за адресами: вул. Маршала Малиновського, 80 та бульв. Зоряний, 1 Г, належать на праві власності ТОВ «ВЕЗЕН», а позивач на підставі договорів оренди з вказаним підприємством є належним користувачем таких споруд та обладнання (АЗС).
При цьому, суд зауважує, що зі спірного розпорядження слідує, що у якості підстави для анулювання ліцензій позивача зазначено наступне: «встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії», водночас, у цьому розпорядженні не зазначено конкретно у яких документах та які саме данні заявлено недостовірно.
В тому числі відповідачем не надано доказів, зокрема, відносно того, що у поданих позивачем документах на отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним містилася інформація щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (АЗС) за адресами: м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський р-н, вул. Малиновського, 80, АЗС та м. Дніпро, бульвар Зоряний, 1 Г, АЗС, і така інформація не відповідала дійсності або подані з цього приводу документи були підроблені.
На підставі частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Таким чином, посилання відповідача в розпорядженні на подання позивачем недостовірних даних в обґрунтування прийняття рішення про анулювання ліцензії, за відсутності конкретних даних щодо документів, які містять недостовірні відомості та в чому саме полягає недостовірність відомостей, свідчить про протиправність такого рішення.
Також, суд зазначає, що у пункті 70 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі „Рисовський проти України, Суд зазначив, що принцип „належного урядування, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.
У пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
Суд зауважує, що аналіз статті 15 Закону № 481/95-BP дає підстави для висновку, що законодавцем закріплений вичерпний перелік підстав, за яких може бути анульована ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним.
Розпорядження №209-О від 20.07.2021 року не містить інформації, які саме недостовірні дані надано позивачем та в яких документах вони містяться.
Не вказано таку інформацію і у відзиві на позов.
При цьому, з поданого відзиву слідує, що у даному випадку відповідачем фактично встановлено факт невиконання позивачем вимог частини 38 статті 15 Закону № 481/95-BP, а саме: не надання до заяви щодо отримання ліцензії обов`язкових документів.
Проте, така обставина є підставою для відмови у видачі ліцензії, а не для анулювання ліцензії.
Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції та не наведено обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного розпорядження, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив наявність правових та фактичних підстав для прийняття вказаного розпорядження щодо анулювання позивачу ліцензій, а відтак розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №209-О від 20.07.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду на загальну суму 2270,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжним дорученням №230 від 27.07.2021 року, з огляду на те, що позовну заяву задоволено повністю, сума сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2270,00грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 27 листопада 2021 року.

Суддя: О.М. Турова