Справа № 389/714/21 (2-а/389/13/21)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
09 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 389/714/21 (2-а/389/13/21)
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року
у справі №389/714/21(2-а/389/13/21)
до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Наконечного В`ячеслава Віталійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції
про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Наконечного В`ячеслава Віталійовича (далі відповідач-1), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3904487 від 12.03.2021 та закрити провадження у справі.
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2021 року у справі № 389/714/21 скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позову.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3904487 від 12.03.2021 скасовано.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП закрито.

05 листопада 2021 представник позивача подав Третьому апеляційному адміністративному суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат.

Заява мотивована тим, що за клопотанням позивача судом апеляційної інстанції не вирішувалось питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу та судового збору у загальному розмірі 6135 грн.

Заява розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції вважає, що заява підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі,: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При цьому, на підтвердження витрат, які понесені на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.

Як вбачається з матеріалів справи 18 березня 2021 року між позивачем як Клієнтом та адвокатом Новіковим Олексієм Миколайовичем як Виконавцем укладено Договір №68 про надання правової допомоги (а.с. 11).

На підтвердження виконання робіт представником надано:

- копію акту приймання передачі правової допомоги від 18.03.2021 року до договору про надання правової допомоги від 18.03.2021 року (а.с. 13);

- копію квитанції від 18.03.2021 року на суму 3000 року (а.с. 14);

- копію акту приймання передачі правової допомоги від 12.08.2021 року до договору про надання правової допомоги від 18.03.2021 року (а.с. 168);

- копію квитанції від 12.08.2021 року на суму 2000 року (а.с. 169).

Відповідно до акту приймання передачі правової допомоги від 18.03.2021 року до договору про надання правової допомоги від 18.03.2021 року адвокатом Новіковим Олексієм Миколайовичем надані такі послуги:

1) ознайомлення з матеріалами справи та дослідження законодавства, яке регламентує порядок оскарження неправомірних дій поліцейського тривалість 2 години вартість 1000 грн.;

2) підготовка позовної заяви тривалість 4 години 2000 грн.

Відповідно до акту приймання передачі правової допомоги від 12.08.2021 року до договору про надання правової допомоги від 18.03.2021 року адвокатом Новіковим Олексієм Миколайовичем надані такі послуги:

1) підготовка апеляційної скарги на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2021 року тривалість 2 години 2000 грн.

Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем не подано клопотань та заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, який розраховано позивачем.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

В даному випадку, оцінивши складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, значення справи для сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підлягають задоволенню судом витрати у загальному розмірі 4000 грн., оскільки суд вважає таку суму співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі.

Також, приймаючи до уваги визначений позивачем предмет спору, обсяг задоволених позовних вимог, апеляційний суд вважає, що підлягають компенсації судові витрати, понесені позивачем, у вигляді судового збору.

Судом встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 454 грн. відповідно до квитанції №0.0.1 від 19.03.2021 року (а.с.6), за подання апеляційної скарги у розмірі 681 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 13.08.2021 року (а.с. 172).

Отже, загальний розмір документально підтверджених витрат позивача зі сплати судового збору, що належить до відшкодування, становить 1135 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує те, що систему Національної поліції складають центральний орган управління Національною поліцією та територіальні органи Національної поліції. До складу апарату центрального органу управління Національної поліції входять організаційно поєднані між собою структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника Національної поліції, а також виконання покладених на Національну поліцію завдань.

Такими підрозділами є: кримінальна поліція, патрульна поліція, органи досудового розслідування, поліція охорони, спеціальна поліція, КОРД, поліція особливого призначення, поліція превенції (з 2018 року), поліція тактико-оперативного реагування, академія патрульної поліції.

Патрульна поліція є підрозділом Національної поліції, який цілодобово патрулює міста України, забезпечує громадський порядок та безпеку, першим реагує на повідомлення про правопорушення і надзвичайні події, надає поліцейські послуги, первинну медичну та невідкладну допомогу громадянам, забезпечує безпеку дорожнього руху, розглядає справи про адміністративні правопорушення і застосовує засоби адміністративного впливу до правопорушників, організовує заходи безпеки на місці ДТП, оформлення необхідних документів.

Департамент патрульної поліції міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України, який складається зі структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і його територіальних (відокремлених) підрозділів.

Відповідач-1 у даній справі є посадовою особою Департаменту патрульної поліції (Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Наконечного В`ячеслава Віталійовича).

Отже, Департамент патрульної поліції (що знаходиться за адресою вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) - є юридичною особою з якої слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем у даній справі.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем-1 у справі виступала посадова особа суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, яке є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, сплачений позивачем судовий збір у цій справі підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Враховуючи викладене, колегія судів вважає наявними підстави для прийняття додаткової постанови в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 311, 322 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі №389/714/21(2-а/389/13/21) - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко