Справа № 200/5565/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року справа №200/5565/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 р. у справі № 200/5565/20-а (головуючий І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом Приватного акціонерного товариства «ВЕСКО» до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И В:

Приватного акціонерного товариства «ВЕСКО» (далі позивач, ПрАТ «ВЕСКО») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві, в якому просило: стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ ВЕСКО пеню за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість у розмірі 5 332,51 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: стягнув з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства ВЕСКО пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість в сумі 5332 гривні 51 копійка; стягнув на користь приватного акціонерного товариства ВЕСКО за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1051 гривня 00 копійок; стягнув на користь приватного акціонерного товариства ВЕСКО за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 051 гривня 00 копійок.

Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Казначейства судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1051 грн 00 коп, змінити текст 3 абзацу резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2021 по справі № 200/5565/20-а виклавши його в наступному змісті: «Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «ВЕСКО» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102.00 грн», а текс 4 абзацу зазначеного рішення скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відшкодування ПДВ не залежить від дій Головного управління Казначейства, а було зумовлене виключно бездіяльністю податкового органу, яка полягала в неподанні до органу Державної казначейської служби висновків та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ.

Головне управління Казначейства, згідно вимог Порядку здійснення органами Казначейства бюджетного відшкодування податку на додану вартість на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, затверджений наказом Державної казначейської служби України від 31.03.2017 № 103 здійснює бюджетне відшкодування ПДВ, в день отримання інформації з Реєстру від Казначейства, у вигляді платіжних доручень та надходження коштів відповідно до Розпоряджень Казначейства.

Інформація з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПрАТ «ВЕСКО», щодо відшкодування ПДВ за декларацією від 18.05.2018 № в сумі 30208,00 грн надійшла до Головного управління Казначейства 08.04.2020 у вигляді платіжного доручення від 01.04.2020 № 60057874. Кошти для здійснення бюджетного відшкодування ПДВ від Казначейства надійшли 08.04.2020 згідно меморіального ордеру № 2887 від 08.04.2020, оплата здійснена 08.04.2020 згідно платіжного доручення від 01.04.2020 № 60057874 в сумі 30208,00 грн за декларацією від 18.05.2018 № (копія додається). Таким чином, відшкодування ПДВ по позивачу Головним управлінням Казначейства здійснено у повному обсязі в день надходження реєстру та коштів для здійснення бюджетного відшкодування ПДВ. Враховуючи вищевикладене, строк відшкодування ПДВ не залежить від дій Головного управління Казначейства, а зумовлений виключно бездіяльністю податкового органу, яка полягає у невнесенні інформації до Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Апелянт зважаючи на те, що Головним управління Казначейства не допущено стосовно позивача протиправної бездіяльності щодо відшкодування сум заборгованості і дії органу Казначейства є похідними від дій податкового органу, на думку апелянта судові витрати має понести лише Офіс великих платників податків ДПС.

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що оскільки завершено процедуру судового оскарження податкового повідомлення-рішення, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2018 р. на загальну суму 30208, 00 грн., судовим рішенням підтверджено право платника податків на бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 30208, 00 грн. Податковим органом виконані всі дії відповідно до законодавства, а саме внесено інформацію щодо узгодженої суми до Реєстру. Згідно Реєстру, позивач отримав зазначену суму бюджетного відшкодування на свій рахунок 08.04.2020. Отже на думку апелянта, податковим органом виконані всі дії відповідно до законодавства, а саме узгоджена сума внесена до Реєстру та перерахована на рахунок. У разі бездіяльності відповідача сума залишалась би не відшкодованою. Отже, вимога про стягнення пені є незаконною та необґрунтованою по причині відсутності заборгованості згідно до норм пункту 23 статті 200 Податкового Кодексу України. Оскільки інформація була занесена до Реєстру у встановлені законодавством строки та перерахована відповідно до хронології згідно порядку № 26 та Податкового Кодексу України.

Також, розрахунок пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ за квітень 2018 року, наданий позивачем, не можна застосовувати для вирішення справи, адже він містить необґрунтовані дані щодо дати початку нарахування пені, яка повинна бути не раніше наступного дня від дати повернення бюджетного відшкодування згідно строків, встановлених законодавством. В розрахунку зазначено дату початку нарахування 19.04.2019, проте відповідно до Податкового кодексу України та порядку здійснення бюджетного відшкодування, дата повинна бути не раніше 25.04.2019, оскільки дата отримання контролюючим органом судового рішення - 15.04.2019р., 16.04.2019 (на наступний робочий день після отримання відповідного рішення) відповідач-1 зобов`язаний внести до Реєстру інформацію, 17.04.2019 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною відповідачу-2, і 24.04.2019 протягом п`яти операційних днів відповідач-2 повинен перерахувати кошти на банківський рахунок, тільки з 25.04.2019, якщо суму бюджетного відшкодування не отримано, буде датою початку нарахування пені. Таким чином, наданий розрахунок пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ за квітень 2018 року є невірним та необґрунтованим.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року замінено в адміністративній справі № 200/5565/20-а відповідача - Офіс великих платників податків ДПС () на Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

08 серпня 2018 року за наслідками проведеної перевірки посадовими особами Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС України складний акт №76/28-10-47-06/00282049 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ Веско (код за ) з питань, що стали предметом заперечень підприємства, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ Флін (), ТОВ Фірма Укрпромекс (), ТОВ Кривбассремснаб () за період квітень 2018 року (далі - Акт). За наслідками перевірки посадові особи податкового органу дійшли висновку про порушення позивачем вимог абз. а п. 198.1, п. п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз. б та абз. в п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту податкової декларації за квітень 2018 року (р. 19) на суму 30 208,00 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) податкової декларації за квітень 2018 року на суму 30 208,00 грн.

14 серпня 2018 року позивачем подані заперечення на акт перевірки.

14 серпня 2018 року відповідач листом за №33935/10/28-10-47-06 надав відповідь на заперечення до акту перевірки, доводи платника податків були відхилені.

15 серпня 2018 року Офісом великих платників податків ДФС України прийнято податкове повідомлення-рішення форми В1 №, яким ПАТ Веско зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2018 року на суму 30 208,00 гривень та нараховані штрафні санкції в сумі 15104,00 грн. Ці обставини встановлені Донецьким окружним адміністративним судом в межах розгляду адміністративної справи № 0540/7977/18-а.

Позивач не погоджуючись з правомірністю зазначеного податкового повідомлення-рішення звернувся з позовом до суду про його скасування.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року у справі №0540/7977/18-а позов ПАТ Веско до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення шкоди, завданої протиправним рішенням, задоволений частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "В1" № про зменшення ПАТ "ВЕСКО" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 45332,00 грн, сума завищення бюджетного відшкодування - 30 208,00 грн, штрафні санкції - 15 104,00 грн, прийняте 15 серпня 2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України; в задоволенні позовних вимог в частині про стягнення з Державного бюджету України 30208,00 грн шкоди, завданої прийняттям Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України протиправного повідомлення-рішення № від 15 серпня 2018 року, - відмовлено.

Рішення суду у справі №0540/7977/18-а набрало законної сили 09 квітня 2019 року, згідно з постановою Першого апеляційного адміністративного суду.

Згідно витягу з АІС Податковий блок підсистема АІС Суди, постанова Першого апеляційного адміністративного суду була внесена до системи 15 квітня 2019 року.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення № 60057874 від 01 квітня 2020 року на суму 30 208,00 грн (призначення платежу: бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № , 18 травня 2018 року).

Сторонами визнається той факт, що позивач отримав бюджетне відшкодування 08 квітня 2020 року. Інші докази в матеріалах справи відсутні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено нормами статті 200 ПК.

Згідно до п. 200.1 200.2 ст. 200 ПК України (в редакції яка була чинною на момент виникнення правовідносин щодо розрахунків за податковими деклараціями з ПДВ, суми бюджетного відшкодування за якими позивач просить стягнути) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

За п.200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.7, 200.10 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України, на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (абзаци перший, другий підпункту 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті).

Згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту ґ пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами а, г і ґ цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Положеннями пункту 200.15 статті 200 ПК України встановлено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня, що настав за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок), який набрав чинності 01 квітня 2017 року.

З нормами статті 200 ПК узгоджуються норми пунктів 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26.

Згідно з пунктом 7 Порядку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі податкового органу на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду податковий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (абзац 2 пункту 7 Порядку).

Пунктом 12 Порядку передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Наказом Міністерства Фінансів України № 326 від 03.03.2017 затверджено "Порядок інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість" (далі - Порядок).

У відповідності до пункту 6 зазначеного Порядку внесення інформації для формування Реєстру здійснюється електронними повідомленнями. На кожне електронне повідомлення, яке надходить від ДФС до Реєстру, накладається не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та печатка відповідного територіального органу ДФС.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. При цьому, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення податковим органом в Реєстрі інформації про її узгодження.

Таким чином, контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства до таких сум податкового органу для перерахування на рахунки платника податку.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 05.05.2018 в справі № 822/2703/17 (номер в Єдиному Державному реєстрі судових рішень - 73843599).

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, якщо протягом відповідного строку необхідних дій податковим органом для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня. Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України. Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість підтверджено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року у справі №0540/7977/18-а, яке набрало законної сили 09 квітня 2019 року, згідно постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

Отже, оскільки сума податку на додану вартість, на яку позивач має право, у встановлені ПК України строки йому не відшкодована, вона набула статусу заборгованості бюджету, на яку, відповідно до наведених вище приписів ПК України, нараховується пеня. Стягнення пені у даному випадку пов`язується саме з фактом порушення контролюючим органом строків відшкодування сум ПДВ з бюджету.

Рішення суду отримано контролюючим органом - 15.04.2019.

Згідно витягу з АІС Податковий блок підсистема АІС Суди, постанова Першого апеляційного адміністративного суду була внесена до системи 15 квітня 2019 року (Реєстру).

У матеріалах справи міститься платіжне доручення № 60057874 від 01 квітня 2020 року на суму 30 208,00 грн (призначення платежу: бюджетне відшкодування ПДВ за декларацією № , 18 травня 2018 року) за яким оплату здійснено 08.04.2020.

Отже, з урахуванням вищезазначених вимог законодавства, бюджетне відшкодування є узгодженим з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення, що в даному випадку є 09 квітня 2019 року, та мало бути внесено до реєстру 10 квітня 2019 року, перераховано на рахунок платника податку не пізніше 17 квітня 2019 року.

Отже, період прострочення є з 18 квітня 2019 року по 08 квітня 2020 року. Як вбачається з матеріалів справи позивачем самостійно визначено період прострочення з 19 квітня 2019 року по 08 квітня 2020 року.

Суд не приймає посилання податкового органу, що дата початку нарахування пені є 25.04.2019, оскільки вони ґрунтуються на невірному застосуванні норм матеріального права та на не об`єктивних обставинах справи.

Пеня за несвоєчасне відшкодування ПДВ розраховується за такою формулою:

Сума пені: (сума несвоєчасно відшкодованого ПДВ х 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені х кількість днів прострочки відшкодування) / кількість днів у році.

У період виникнення заборгованості з відшкодування ПДВ, а саме: з 19 квітня 2019 року по 08 квітня 2020 року розмір та строк дії облікової ставки Національного банку України визначені рішеннями Правління Національного банку України та встановлена у таких розмірах: з 19 квітня 2019 року по 25 квітня 2019 року (6 днів) - 18 %; з 26 квітня 2019 року по 18 липня 2019 року (84 дні) - 17,5 %; з 19 липня 2019 року по 05 вересня 2019 року (49 днів) - 17 %; з 06 вересня 2019 року по 24 жовтня 2019 року (49 днів) - 16,5 %; з 25 жовтня 2019 року по 12 грудня 2019 року (49 днів) 15,5 %; з 13 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (19 днів) - 13,5 %; з 01 січня 2020 року по 30 січня 2020 року (30 днів) 13,5 %; з 31 січня 2020 року по 12 березня 2020 року (42 дні) 11 %; з 13 березня 2020 року по 08 квітня 2020 року (27 днів) 10 %.

Отже, розмір пені за період з 19 квітня 2019 року по 08 квітня 2020 року (день виплати бюджетного відшкодування) складає 5332,51 грн.

Суд не приймає посилання органу казначейства на відсутність в його діях протиправності, а отже, відсутність підстав для стягнення судового збору, оскільки у даному випадку, податковим органом було порушено строк внесення даних до реєстру, проте за порушення ним строку, орган казначейства мав протягом 5 операційних днів, починаючи з 15 квітня 2019 року (дата внесення даних до реєстру), здійснити одну із названих п.200.13 ст.200 ПК України дій, який є 22 квітня 2019 року, що органом казначейства здійснено не було.

З огляду на встановлені обставини, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені за порушення відповідачем строків бюджетного відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційних скарг не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 р. у справі № 200/5565/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 р. у справі № 200/5565/20-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 08 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць