Справа № 607/19278/21
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2021 Справа №607/19278/21

Провадження №2а/607/438/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

при секретарі с/з Нюні Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Тернопіль позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4924323 від 19 жовтня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4924323 від 19 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки інспектора є несправедливими, необґрунтованими й такими, що не відповідають дійсності, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім цього, відсутні докази на підтвердження, зокрема: руху транспортного засобу зі швидкістю, що перевищує 30 км/год.; суб`єктивної сторони правопорушення (умислу або необережності); обставин, які виключають відповідальність, а саме - діяння в стані крайньої необхідності; позивачу не роз`яснено прав та обов`язків, не забезпечено захисника та не розглянуто його клопотання, не оглянуто доказів вчинення правопорушення; щодо використання сертифікованих засобів відеозапису. В постанові не має відомостей про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапис. Також до оскаржуваної постанови не додано жодних відеодоказів, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення, так як єдиним доказом вчинення правопорушення є сама постанова, яка є предметом спору і не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів, оскільки є формою фіксації правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області Старжинський Т. в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду відзив на позов у якому зазначено, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення не визнає з наступних підстав. 19 жовтня 2021 року позивач керуючи автомобілем марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Чернихівці перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР. Вчинене правопорушення було виявлено поліцейським СРПП ВП №4 (м. Збараж) ТРУ ГУНП в Тернопільській області Прокопяк В.В. та винесено відносно позивача постанову Серія ЕАО №4924323 від 19 жовтня 2021 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн. З тексту відзиву вбачаються лише наведені норми законодавства, однак не долучив жодного іншого доказу для підтвердження обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, представник відповідача - Управління патрульної поліції в Тернопільській області у відзиві на позов заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2021 року інспектором капітаном поліції Відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Прокопяком В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4924323, згідно якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 в с. Чернихівці, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі якихсуд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилання на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у ній відсутні посилання на будь-які докази порушення позивачем ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. З цього випливає, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення без дослідження доказів.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує і те, що Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 26 квітня 2018 року висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому, посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений і тому таке рішення має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті зазначеного - дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові від 19 жовтня 2021 року не підтверджується жодним належним і допустимим доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем без зазначення доказів правомірності винесення такої.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на спростування доводів позивача, та підтвердження вчинення ним вказаного в оскаржуваній постанові правопорушення, а будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Окрім цього, частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 454 грн., що підтверджується квитанцією від 21 жовтня 2021 року за №0.0..1 Приймаючи до уваги, що суд задовольняє позов, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 139, 243-246, 257, 258, 260, 262 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4924323 від 19 жовтня 2021 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне Управління Національної поліції в Тернопільській області (м. Тернопіль, вул. Валова, 11).

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна