Справа № 420/7050/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7050/21
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар П`ятіна В.В.,

за участю: представників апелянта - Болгарчук І.І., Усік О.М.,

представників відповідача - Колеснікова Ю.С, Кравченко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі № 420/7050/21 за позовом Головного управління Держпраці в Одеській області до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Сім Самураїв" про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) дозвільної системи у сфері господарської діяльності,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Головне управління Держпраці в Одеській області звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 17 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовив.

20.08.2021 від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Житловий комплекс "Сім Самураїв" до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник відповідача просив суд ухвалити додаткове рішення у справі та вирішити питання про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Одеський окружний адміністративний суд додатковим рішенням від 13.09.2021 заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково.

Стягнув з Державного бюджету України на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС «СІМ САМУРАЇВ» (65110, м. Одеса, вул. Балківська 22А, ) понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держпраці в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) суд першої інстанції припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання про розподіл судових витрат, тому просить скасувати його повністю та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені жодними реальними доказами, відповідно яких ОСББ "ЖК Сім самураїв" дійсно сплатило кошти адвокату на отримання правової допомоги.

Також апелянт наголошував, на тому, що ГУ Держпраці в Одеській області є бюджетною організацією і законодавець звільнив Головне Управління навіть від сплати судового збору в усіх інстанціях, тому безпідставно заявлена сума є надмірним тягарем для позивача.

Відповідач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності написання, зокрема, адвокатського запиту, заяви про залишення позовної заяви без розгляду, пояснень, та значимості їх у справі, дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги та стягнути на користь відповідача 2000,00 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними з огляду на наступне.

За правилами статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

В даному випадку підставою для ухвалення додаткового рішення по цій справі стало вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 16 000 грн., понесених позивачем за час розгляду справи по суті, у порядку статті 139 КАС України.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.ч. 1 та 2 ст. 134 КАС України).

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Частиною 5 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частин 6 та 7 статті 134 КАС України).

За змістом частин 7 та 9 статті 139 КАС України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23.01.2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі № 810/2760/17.

На підтвердження надання адвокатом Колесніковою Ю.С. професійної правничої допомоги відповідачу в матеріалах справи міститься відповідний договір про надання правової допомоги від 28.05.2021 № 28/05/2021/1, укладений між адвокатом Колесніковою Ю.С. та ОСББ "ЖК Сім самураїв", в особі голови правління Кравченка С.Д; додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 28.05.2021 №28/05/2021/1; акт про обсяг виконаних робіт до договору № 28/05/2021/1 від 28.05.2021, складений 17.08.2021; детальний опис робіт, виконаних адвокатом (а.с. 116-124,т.3).

Відповідно пункту 1.1. Договору про надання правової (правничої) допомоги №28/05/2021/1 від 28 травня 2021 року, клієнт доручає, а адвокат, відповідно до чинного законодавства, приймає на себе зобов`язання в якості надання правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта з питання надання правової (правничої) допомоги у суді першої інстанції в адміністративній справі № 420/7050/21 за позовною заявою Головного управління Держпраці в Одеській області про застосування заходів реагування щодо державного нагляду.

Додатковою угодою № 1 від 28 травня 2021 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги №28/05/2021/1 від 28 травня 2021 року, сторони домовились та визначили розмір гонорару адвоката у розмірі 16 000,00 гривень.

Згідно Акту про обсяг виконаних робіт від 17 серпня 2021 року та Детального опису робіт виконаних адвокатом до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 28/05/2021/1 від 28 травня 2021 року, адвокатом виконані наступні роботи: проведення консультації; складання договору про надання правової допомоги; опрацювання наявних у клієнта документів, які стосуються та можуть бути використані в якості доказів при підготовці відзиву на адміністративний позов; моніторинг діючого законодавства України; дослідження судової практики; підготовка адвокатом стратегії захисту інтересів клієнта у суді; складання тексту адвокатського запиту до Державної служби України з питань праці для отримання доказів у справі; відправлення зазначеного адвокатського запиту; отримання витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; складання тексту відзиву, визначення та опрацювання додатків до відзиву, їх посвідчення, підготовка екземплярів відзиву з додатками для учасників справи; надсилання відзиву; подання відзиву до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду; моніторинг та вивчення актуальної судової практики; складання тексу письмових пояснень; визначення та опрацювання додатків до письмових пояснень, їх посвідчення, підготовка екземпляру пояснень для позивача; надсилання письмових пояснень; вивчення та правовий аналіз відповіді на відзив та додатку до нього; складання тексту заперечень у справі; визначення та опрацювання додатків до заперечень, їх посвідчення, підготовка екземпляру для позивача; надсилання заперечень; подання заперечень до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду; складання тексту письмових пояснень від 19.07.2021, з урахуванням укладення клієнтом договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «ООО Комплекселектромонтаж»; визначення та опрацювання додатків до письмових пояснень, їх посвідчення, підготовка екземпляру для позивача; надсилання письмових пояснень; подання письмових пояснень від 19.07.2021 року до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду; складання тексту заяви про залишення позовної заяви без розгляду; вивчення та правовий аналіз письмових пояснень позивача; подання заяви до суду; складання тексту заяви про подання доказів щодо розміру витрат, які відповідач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; подання зазначеної заяви до суду; опрацювання додаткових документів та надання їх в якості доказів при поданні письмових документів по суті справи; складання детального опису робіт виконаних адвокатом; складання акту про обсяг виконаних робіт; написання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі у частині вирішення питання розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу; направлення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі у частині вирішення питання розподілу судових витрат, копії детального опису робіт, виконаних адвокатом та акту про обсяг виконаних робіт на адресу позивача; направлення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі у частині вирішення питання розподілу судових витрат, детального опису робіт, виконаних адвокатом та акту про обсяг виконаних робіт до Одеського окружного адміністративного суду; оформлення ордеру для здійснення представництва інтересів клієнта у Одеському окружному адміністративному суді; підготовка до участі у судових засідання у справі; явка та участь у судових засіданнях: 03.06.2021; 24.06.2021; 22.07.2021; 11.08.2021; 17.08.2021.

В аспекті наведеного вище, враховуючи наявні у матеріалах справи договір про надання правової допомоги, акт про обсяг виконаних робіт та детальний опис робіт виконаних адвокатом суд першої інстанції правильно зауважив , що надані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає ґрунтовним висновок суду першої інстанції, що на користь відповідача слід присудити понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 грн. та саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність доказів фактичної сплати коштів на послуги адвоката колегія суддів зазначає, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Отже, не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу відсутність доказів оплати вказаних послуг, що узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та висновками Верховного Суду викладеними у справі №280/2635/20 (№К/9901/29763/20) від 21 січня 2021 року .

Додатково колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, 351 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року по справі № 420/7050/21 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 09 грудня 2021 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.