Справа № 280/4712/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 280/4712/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Сіпака А.В.) у справі №280/4712/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Вільнянський молокозавод» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Вільнянський молокозавод» звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Вільнянський молокозавод» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Вільнянський молокозавод» (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Запорізька, буд.65) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 6810,00 грн. відповідно до платіжного доручення №8023 від 03.06.2021, оригінал якого містяться в матеріалах справи.

До Запорізького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, у якій представник позивача просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Вільнянський молокозавод» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Відповідач подав клопотання про зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.09.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Вільнянський молокозавод» про ухвалення додаткового рішення у справі №280/4712/21 задоволено частково. Стягнуто з Головного управління ДПС у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Вільнянський молокозавод» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Відповідач не погодившись з додатковим рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а додаткове рішення суду залишити без змін.

Сторони повідомлені про день розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №С241-ЗП від 06.05.2021 (а.с. 176-181), копію рахунку №С241-ЗП/1 від 11.05.2021 (а.с. 183), акт прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № С241-ЗП/1 від 16.08.2021 (а.с. 184) та платіжне доручення №7766 від 18.05.2021 на суму 25000,00 грн. (а.с. 182).

За умовами договору про надання правничої допомоги № С241-ЗП від 06.05.2021, сторони погодили вартість правничої допомоги, а саме:

Оскарження в судовому порядку Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН №2314130/43581147 від 14.01.2021; №2314147/43581147 від 14.01.2021; №2319581/43581147 від 15.01.2021; №2319566/43581147 від 15.01.2021.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № С241-ЗП/1 від 16.08.2021, Адвокатським об`єднанням ПРАВО ГАРАНТ надано позивачу правничу допомогу, зокрема, підготовлено та подано позовну заяву, підготовлено та подано відповідь на відзив, підготовлено та подано заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу.

Платіжним дорученням №7766 від 18.05.2021 підтверджено сплату суму визначену у договорі про надання правничої допомоги № С241-ЗП від 06.05.2021.

Оцінивши долучені до матерів справи представником позивача докази, дослідивши письмові докази, надані заявником на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що останнім не обґрунтована сума у розмірі 25000,00 грн. у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, та задовольнив заяву про стягнення понесених судових витрат у розмірі 3000,00 грн.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин 7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час

Наведені правові норми дають підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, розрахунками витрат, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 року у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 року у справі №814/698/160, від 18.10.2018 року у справі №813/4989/17.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відтак, з урахуванням наведеного при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, що узгоджується з правовим висновком, сформульованим у постанові Верховного суду від 08.04.2020 року по справі №922/2685/19.

Отже, надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення суми понесених витрат із критеріями, встановленими ч.5 ст.134 КАС України колегія суддів зазначає, що дана справа є справою незначної складності, яких багато у всіх судах України; розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

За таких підстав, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, розумністю заявленої суми, стягненню з відповідачів підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн..

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні питання про розподіл судових витрат не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак