Справа № 480/7976/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2021 року Справа № 480/7976/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/7976/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України і просить суд:
- визнати протиправними та скасувати наказ по військовій частині НОМЕР_1 від 16.07.2021 року №41 о/с (в частині, що стосується позивача), відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено в запас відповідно до підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас (через службову невідповідність);
- визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2021 за №144, яким з позивачем припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини;
- поновити позивача на посаді стрільця 2-го відділення 1-го стрілецького взводу, 2-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з 16.07.2021.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем, при застосуванні найсуворішого дисциплінарного стягнення не було враховано вимоги п.86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, тому вважає дисциплінарне стягнення протиправним, а звільнення незаконним.
Ухвалою суду від 01.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/7976/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти задоволення позову зазначає, що причиною допущеного порушення старшим солдатом ОСОБА_1 є особиста недисциплінованість, що призвела до скоєння ним вчинку, який створює небезпеку для оточуючих, негативно позначається на морально-психологічному стані військовослужбовців та на іміджі Національної гвардії України. Зазначає, що вина військовослужбовця доведена в повному обсязі та ним не заперечується, а тому вважає спірні накази правомірними та просить відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 з 19.04.2018 по 16.07.2021 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді стрільця 2-го відділення 1-го стрілецького взводу, 2-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, строк закінчення чергового контракту 19.04.2022 (а.с.7).
Наказом по військовій частині НОМЕР_1 від 16.07.2021 №41 о/с ОСОБА_1 звільнено в запас відповідно до підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас (через службову невідповідність), а наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2021 за №144 з позивачем припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини.
Не погоджуючись із вказаними наказами, з вимогою визнати їх протиправними і скасувати та поновити на посаді позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII)
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII)
Відповідно до частини першої статті 2 Закон № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ч.4 ст.2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, громадяни призовного віку, які мають виїду, професійно-технічну або повну загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.
Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються Положенням про проходження військової служби громадянами України, якщо інше не передбачено законом.
Порядок проходження військової служби за контрактом також визначений розділом II «Інструкції про організацію виконання «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженої наказом МО України №170 від 10.04.2009), згідно з пунктом 2.12 якої, зокрема контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з підстав, визначених п.35 Положення.
За умовами пп.1 п. 35 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого п.195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами "а", "б", "в", "г", "е", "є", "ж" і "и" частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пп. «д» п.2 ч. 5 ст. 26 Закону №2232-ХІІ контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: через службову невідповідність.
Згідно з підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через службову невідповідність.
Приписи пункту 228 Положення про проходження військової служби громадянами України визначають що, звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється в разі: застосування відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Приписи пункту 238 Положення про проходження військової служби громадянами України визначають що, наказ про застосування до військовослужбовця такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність, є підставою для видання наказу про його звільнення.
Значення військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних сил України» № 551-XIV від 24.03.1999.
Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України, війська Цивільної оборони України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту.
Визначення військової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Статтею 48 Дисциплінарного статуту встановлено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів) (в редакції Закону № 205-ІХ від 17.10.2019року).
Відповідно до статті 83, абзацу 1 статті 84, абзацу 1 та 3 статті 85 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Отже, прийняттю рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування, яке має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення.
Пунктом 2 розділу І Порядку №608 визначено, що службове розслідування це - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Пунктом 3 розділу І Порядку визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.
Пунктом 1 розділу V Порядку №608 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування.
Системний аналіз зазначених норм права, свідчить про те, що звільнення з військової служби за службовою невідповідністю є видом дисциплінарного стягнення, а тому воно має відбуватись із дотриманням відповідних норм Дисциплінарного статуту. У зв`язку з цим, звільненню зі служби за службовою невідповідністю та виданню про це відповідного наказу повинно передувати невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків або скоєння ним конкретного порушення військової дисципліни чи громадського порядку, виявлення такого невиконання (неналежного виконання) або порушення, а також встановлення вини особи у його скоєнні (вчиненні).
Так, з наданих відповідачем матеріалів службового розслідування вбачається, що 10.07.2021 стрілець 2 відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону старший солдат ОСОБА_1 о 07 год. 48 хв. в м Шостка Сумської області на вул. Свемівська, б. 10 керував автомобілем марки HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота), (відповідно до показників газоаналізатора ALCOTEST 6810, № 1617 - 1,75 проміле алкоголю), від подальшого проходження медичного огляду в ЦРЛ № 4 відмовився в присутності двох свідків. Працівниками національної поліції на старшого солдата ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП № ДПР18 № 213768 від 10.07.2021.
Про факт складання протоколу старший солдат ОСОБА_1 у встановленому порядку своїм начальникам не доповів, оскільки сподівався, що про це ніхто не дізнається.
Після чого старший солдат ОСОБА_1 відпочив дома за адресою АДРЕСА_1 . близько 3 годин.
Так 10.07.2021 об 12 годині знову сів за кермо автомобіля марки HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_2 з остатками алкогольного сп`яніння.
На трасі смт. Вороніж - Клишки ОСОБА_1 знову був зупинений працівниками поліції 10.07.2021 об 14 годині 45 хвилин.
На старшого солдата ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що він керував автомобілем марки HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_2 не маючи права керування даним транспортним засобом.
Про складання другого протоколу про адміністративне правопорушення військовослужбовець також по команді не доповів.
Опитаний старший солдат ОСОБА_1 пояснив, що перебував на вихідному дні та 10.06.2021 приблизно з 01 години до 08 години вживав значну кількість спиртних напоїв з другом та сів за кермо автомобіля марки HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_2 , усвідомлюючи, що своїми діями порушує вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху та наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, знехтував вимогами командирів, начальників, щодо проведеної індивідуальної профілактичної роботи щодо недопущення випадків порушення транспортної дисципліни. Військовослужбовець визнає, що свідомо порушив вимоги статті 130 КУпАП та вимоги командувача Національної гвардії України, про те, що у разі затримання військовослужбовця за керування транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, до нього будуть уживатися суворі заходи дисциплінарного впливу - аж до звільнення з військової служби.
Також ОСОБА_1 у своїх поясненнях підтверджує, що знехтував вимогами своїх командирів, які проводили з ним роз`яснювальну роботу з приводу дотримання ним Правил дорожнього руху. Свою вину військовослужбовець визнає повністю.
Про скоєне адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, командування військової частини НОМЕР_1 дізналось лише з рапорту т. в. о. командира 2 стрілецької роти лейтенанта ОСОБА_2 від 12.07.2021.
Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає чіткої послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, що наділяє уповноважену особу правом самостійно визначити вид стягнення в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.
Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які є негативним прикладом для інших військовослужбовців, створення загрози можливості виконання поставлених перед військовою частиною завдань, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби через службову невідповідність.
Щодо посилань позивача на те, що відповідачем, при застосуванні найсуворішого дисциплінарного стягнення не було враховано вимоги п.86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зокрема тривалість його військової служби, попередню поведінку, наслідки вчинення правопорушень, вчинення проступку у позаслужбовий час, відсутність визнання винним судовим рішенням, суд зазначає наступне.
Так, як зазначає відповідач у відзиві, згідно характеристики наданої командиром підрозділу військовослужбовець ОСОБА_1 свої службові обов`язки знає, самостійним підвищенням рівня своєї професійної підготовки не займається. Серед товаришів по службі повагою не користується. В суспільному житті підрозділу участі не приймає.
З боку офіцерів командування батальйону та роти, командира 1 стрілецького взводу з військовослужбовцем систематично проводились бесіди та заходи індивідуальної роботи щодо відповідальності військовослужбовців за порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимог командувача Національної гвардії України щодо наслідків керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння під особистий підпис. Всі профілактичні заходи, що вживалися командуванням батальйону та військової частини відносно старшого солдата ОСОБА_1 виконувалися в повному обсязі та є вичерпними. Командуванням військової частини, батальйону систематично доводяться вимоги Статутів ЗСУ та керівництва НГУ, вимоги чинного законодавства України щодо додержання дисципліни і законності, дотримання Правил дорожнього руху під час керування особистим транспортом, про що підтверджують надані в розслідуванні відповідні документи.
Вину військовослужбовець визнає повністю. Своїм вчинком старший солдат ОСОБА_1 негативно вплинув на імідж військовослужбовця Національної гвардії України, став негативним прикладом для інших військовослужбовців як підрозділу, військової частини та Національної гвардії України.
Обставинами, які обтяжують дисциплінарну відповідальність старшого солдата ОСОБА_1 , є байдуже ставлення до вимоги командування Національної гвардії України, військової частини, батальйону, а також вимог Статутів ЗСУ та вимог чинного законодавства України щодо додержання дисципліни і законності щодо дотримання Правил дорожнього руху під час керування особистим транспортом, умисне приховування правопорушення.
Причиною допущеного порушення старшим солдатом ОСОБА_1 є особиста недисциплінованість, що призвела до скоєння ним вчинку, який створює небезпеку для оточуючих, негативно позначається на морально-психологічному стані військовослужбовців та на іміджі Національної гвардії України.
При застосуванні дисциплінарного стягнення відповідачем також було враховано тривалість військової служби, що становить 4 роки, вплив даного проступку на імідж Національної гвардії в цілому, можливість настання тяжких наслідків, оскільки автомобіль є об`єктом підвищеної небезпеки та вимог Головного управління НГУ, щодо запобіганню керування транспортними засобами у стані сп`яніння.
Крім того, відповідачем була врахована повторність порушення ПДД у той же день, що свідчить про нехтування вимогами законодавства та не винесення висновків із вчиненого з боку позивача.
Відтак, відповідач під час винесення наказу в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, як крайнього заходу дисциплінарного впливу, врахував тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем та підвищені вимоги Закону щодо позаслужбової поведінки позивача.
При цьому відповідач дотримав порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена в ході службового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем законно та обгрунтовано прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність). Підстави для визнання протиправним та скасування наказу по військовій частині НОМЕР_1 від 16.07.2021 року №41 о/с у суду відсутні.
Оскільки інші вимоги є похідними від вимоги про скасування наказу, у їх задоволенні суд також відмовляє.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
З урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька