Справа № 638/18736/21
Суддя: Щепіхіна В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/569/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Шевченка Дмитра Юрійовича про визнання бездіяльності співробітника патрульної поліції та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 2 роти 1 батальону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Шевченка Дмитра Юрійовича про визнання бездіяльності співробітника патрульної поліції та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Після вивчення матеріалів позовної заяви про визнання бездіяльності співробітника патрульної поліції та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, за правопорушення передбачене ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддею встановлено, що вона подана без додержання вимог, встановлених статті 160 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому положеннями ст. 4 КАС України визначено поняття суб`єкта владних повноважень. Ним може бути орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Діючим законодавством передбачені повноваження органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, які визначені ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема - про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті та інші, перелік яких імперативно зазначено в частині 1 цієї статті.

Також, ч. 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, справи про адміністративні правопорушення, які зазначені в статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядаються органами Національної поліції, від імені яких уповноважені на це посадові особи цих органів виносять постанови та накладають адміністративне стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

З аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що суб`єктом владних повноважень та, відповідно, належним відповідачем по справі щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються в порядку КАСУ, є територіальний орган поліції як юридична особа, а не інспектор поліції відповідного органу чи підрозділу Національної поліції.

Така позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а.

Також, в порушення вимог частини 5 статті 160 КАСУ позивачем не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

В порушення вимог вказаної статті, позивач не додав копію позовної заяви з додатками для відповідача.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст.94 КАС України). В порушення зазначеної норми позивач надав копії документів до позовної заяви, які не засвідчені належним чином.

Також відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України позивач у своїй позовній заяві не підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. З огляду на вищезазначену норму, суду перша вимога позовної заяви взагалі не зрозуміла, отже позивачу слід уточнити позовні вимоги в цій частині.

Позивач надав до суду клопотання про звільнення від сплати судовго збору посилаючись на те, що протягом 2020 року не отримував дохід. Нерухомого майна та коштів на банківських рахунках не має. В підтвердження скрутного становища надає копію відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06.09.2021 року, відповідно до якої з 01.01.2020 року по 31.03.2020 року вид отримання доходу - підприємницька діяльність, з 01.04.2020 року по 28.02.2021 року відсутня інформація про доходи. Суд робить висновок, що наданий документ не може підтвердити факт скрутного матеріального становища саме при зверненні до суду так, як відомості надані по 2 квартал 2021 року, а позовна заява подана 01.12.2021 року. Заявник спирається у своєму клопотанні на те, що нерухомого майна та коштів на банківських рахунках не має, в підвердження цього факту не надає жодного доказу. На підставі вище викладеного клопотання про звільнення від сплати судового збору суд важає необгрунтованим та не підтвердженим жодним належним доказом.

Отже, відповідно вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір, виходячи зі ставки 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Разом з тим, у постанові № 543/775/17 від 18.03.2020 року Великої Палати Верховного Суду зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2270,00 грн.

Таким чином, за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.160, 161, 169 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Шевченка Дмитра Юрійовича про визнання бездіяльності співробітника патрульної поліції та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків заяви п`ять днів з дня її вручення.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Щепіхіна