Справа № 620/12884/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/12884/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 04.10.2021 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради (далі УЗР Чернігівської МР, відповідач), у якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача стосовно ненадання відповіді (надання формальної відповіді/відписки), оформленої листом від 25.05.2021 №9/ПІ/2021, на його запит на інформацію від 20.05.2021;

- зобов`язати відповідача надати йому повну, достовірну інформацію про всі земельні ділянки у місті Чернігів (з зазначенням відповідних кадастрових номерів, типу власності, цільового призначення, площі земельної ділянки), що можуть бути використані під забудову та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), орієнтовною площею 0,1 га.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач протиправно відмовив йому у доступі до публічної інформації, надавши на його запит формальну відповідь. Крім того, позивач зазначає, що УЗР Чернігівської МР мало б знати/володіти інформацію про об`єкти зонування, наявні в його розпорядженні, а тому відповідачем надано відповідь з порушенням приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також ОСОБА_1 зазначає, що за відсутності у відповідача інформації про вільні земельні ділянки, він мав перенаправити його запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, однак УЗР Чернігівської МР не вжило вказаних заходів.

Ухвалою судді від 11.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, установлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позову.

Від відповідача в установлений судом строк надійшов відзив на позов, у якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що жодним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність виконавчих органів місцевих рад, не передбачено обов`язку Чернігівської міської ради або її структурних підрозділів, фіксувати окремим документом (документами) перелік земельних ділянок державної та комунальної форм власності (із зазначенням відповідних кадастрових номерів, типу власності, цільового призначення, площі земельної ділянки) у м. Чернігові з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Таким чином, своїм запитом позивач фактично запитував в УЗР Чернігівської МР інформацію, яку необхідно створити, обробити та узагальнити з використанням конкретних параметрів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено, враховуючи таке.

Судом встановлено, що 20.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до УЗР Чернігівської МР із запитом на інформацію, у якому просив відповідача:

- надати достовірну та повну інформацію на його запит про наявність всіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності (з зазначенням відповідних кадастрових номерів, типу власності, цільового призначення, площі земельної ділянки) у місті Чернігові з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, згідно вимог статті 121 Земельного кодексу України йому, як учаснику бойових дій, які можуть бути приватизовані (а.с. 10-11).

Листом від 25.05.2021 за №9/03/2021 відповідач повідомив, що Чернігівська міська рада вирішує питання щодо надання земельних ділянок лише із земель комунальної власності. Виконавчими органами міськради не розроблялися графічні матеріали щодо земель запасу міста Чернігова. Враховуючи наведене, УЗР Чернігівської МР зазначило, що станом на сьогоднішній день відсутня інформація щодо земельних ділянок із земель запасу міста Чернігова, що можуть бути використані для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для ведення садівництва. Також позивачу роз`яснено, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» надає право доступу до вже існуючої інформації і не вимагає створення нової у відповідь на запит, шляхом проведення аналітичної чи консультативної роботи (а.с. 12).

Не погоджуючись із такою відповіддю, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини урегульовані Законом України від 13.01.2011 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон №2939-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до частини першої статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України від 02.10.1992 №2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон №2657-XII).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Отже, законодавцем відокремлено поняття інформації та публічної інформації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

За змістом пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (стаття 13 Закону №2939-VI).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Тобто, за змістом наведених статей можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 22 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, зокрема, у разі не дотримання вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із запитом, у якому просив надати інформацію щодо усіх вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності у межах міста Чернігів (із зазначенням їх кадастрових номерів, типу власності, цільового призначення, площі), що можуть бути використані під забудову, для реалізації ним права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Разом з тим, пунктом 31 частини 1 статті 26 Закону від 21.05.1997 №280/97-ВР України «Про місцеве самоврядування в Україні» (надалі - Закон №280/97-ВР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) міським радам надані виключні повноваження визначати органи щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, а також межі цих повноважень та умови їх здійснення.

Відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI; в редакції, чинній на момент виникнення спільних правовідносин) уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин на органи, зокрема, місцевого самоврядування дійсно покладено обов`язок надавати за запитом фізичних та юридичних осіб інформацію щодо наявності вільних земельних ділянок. Проте, відповідно до вимог чинного законодавства, для надання вищенаведеної інформації, запитувані відомості повинні бути зафіксовані в офіційному документі, створеному в процесі здійснення суб`єктом владних повноважень-розпорядником своєї діяльності.

Разом з тим, запит позивача містить вимоги щодо вчинення певних дії відповідачем щодо підбору, обробки та надання інформації, яка б відповідала поставленим у запиті умовам.

Також необхідно зазначити, що частиною першою статті 84 Земельного кодексу України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 1 Закону України від 16.11.1992 №2780-XII «Про основи містобудування» (далі - Закон №2780-XII; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Згідно із статтею 2 Закону №2780-XII головними напрямами містобудівної діяльності, зокрема, є: планування, забудова та інше використання територій; розробка і реалізація містобудівної документації та інвестиційних програм розвитку населених пунктів і територій; визначення територій, вибір, вилучення (викуп) і надання земель для містобудівних потреб; створення та ведення містобудівних кадастрів населених пунктів.

Закон №3038-VI визначає розроблення містобудівної та проектної документації як один із інструментів здійснення планування та забудови територій.

Частиною першою статті 16 Закону №3038-VI передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до статті 2 Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон №858-IV; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) землеустрій забезпечує, зокрема, є: встановлення і закріплення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів; прогнозування, планування і організацію раціонального використання та охорони земель на національному, регіональному, локальному і господарському рівнях; отримання інформації щодо кількості та якості земель, їхнього стану та інших даних, необхідних для ведення державного земельного кадастру, моніторингу земель, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

В статті 20 Закону №858-IV визначається перелік випадків, в яких виконання робіт із землеустрою є обов`язковим. Зокрема, землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель; встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою; надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути); організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою; виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель; розроблення комплексного плану території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території.

Згідно із частинами 1-2 статті 55 Закону №858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Таким чином, для утворення земельних ділянок, як сформованих об`єктів землеустрою та об`єктів нерухомого майна, слід розробити певний обсяг землевпорядної документації, відповідно до якої визначити місця розташування земельних ділянок, їх розміри та межі, цільове призначення, а також інші ознаки, за допомогою яких їх можна ідентифікувати як об`єкти правовідносин.

У свою чергу, на момент звернення позивача із відповідним запитом виконавчими органами Чернігівської міської ради не розроблялися графічні матеріали щодо земель запасу міста Чернігова, які можуть бути використані під індивідуальну забудову. Тобто, дана інформація не була відображена чи задокументована на будь-яких носіях та не утворена в процесі виконання відповідних повноважень суб`єктами владних повноважень.

Суд звертає увагу, що здійснення за власної ініціативи та за рахунок бюджетних або залучення формування певних земельних ділянок - розробки землевпорядної документації, визначення їх місцезнаходження, розмірів, меж, а відтак - і самої кількості, є правом органів місцевого самоврядування.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради (, вул. Коцюбинського, 82, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна