Справа № 545/3567/21
Суддя: Стрюк Л. І.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/3567/21
Провадження № 2-а/545/83/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.10.2021 року інспектором капітаном поліції роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Ребриком О.М. винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно з постановою від 30.10.2021 року він, керуючи транспортним засобом Cherry Tiggo 8 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Полтаві по вул. І. Мазепи, 14, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.3, здійснивши поворот ліворуч через подвійну суцільну розмітку, порушив п. 8.5.1 ПДР - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. Не заперечуючи самого факту порушення ПДР, вважає, що перебував в стані крайньої необхідності, оскільки через підвищення артеріального тиску потребував негайного прийому ліків та медичної допомоги. Для цього він змушений був здійснити поворот ліворуч, перетинаючи подвійну суцільну лінію, щоб придбати в аптеці «Тріоль», яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Калініна, буд.14 лікарський засіб для зниження тиску.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора капітана поліції роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Полтавській області Ребрика О.М. від 30.10.2021 року серія ЕАО №4970589 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 гривень; стягнути з відповідача судові витрати.

У відзиві на позов представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.3, здійснивши поворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.5.1. Правил дорожнього руху України. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивача ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечувала з огляду на те, що справа є незначної складності, а тому витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. не відповідають принципу співмірності та розумності.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що близько 21 год. 30.10.2021 року рухався на автомобілі Cherry Tiggo 8 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Полтаві по вул. І. Мазепи зі сторони автовокзалу. Через раптове підвищення тиску змушений був здійснити поворот ліворуч, перетинаючи подвійну суцільну лінію, щоб придбати в аптеці «Тріоль», яка знаходилася на протилежному боці, лікарський засіб. Оскільки він проживає у будинку по вул. Алмазній, 5, тобто поруч із аптекою, він, щоб не залишати автомобіль на вулиці, вирішив не зупинятися біля аптек, які розташовані у напрямку його руху, та які у пізній час вже не працювали. Посилаючись те, що при скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, він перебував у стані крайньої необхідності, вважає, що він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов зазначила про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.8.5.1. Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Правилами дорожнього руху передбачено, що горизонтальна розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами.

Відповідно до розділу 34 Правил дорожнього руху лінію 1.3 перетинати забороняється.

Встановлено, що 30.10.2021 року інспектором капітаном поліції роти №3 батальйону №1 Управління поліції в Полтавській області Ребриком О.М. винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно з постановою ОСОБА_1 30.10.2021 року об 20 год. 51 хв., керуючи транспортним засобом Cherry Tiggo 8 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Полтаві по вул. І. Мазепи, 14, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.3, здійснивши поворот ліворуч через подвійну суцільну розмітку, чим порушив п. 8.5.1 ПДР - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що він діяв у стані крайньої необхідності з огляду на таке.

Згідно зі ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, зі змісту ст. 18 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою наявності стану крайньої необхідності є неможливість усунення небезпеки за даних обставин іншими засобами.

Разом з тим, позивачем не доведена неможливість усунення небезпеки за даних обставин іншими засобами, зокрема, шляхом зупинки біля найближчої аптеки, яка знаходиться по смузі його руху, чи зупинки для виклику невідкладної медичної допомоги.

Отже, у разі раптового погіршення здоров`я водій повинен був вжити заходів до екстреної зупинки транспортного засобу, проте це не надає йому права порушувати інші правила, у тому числі і п.8.5.1 Правил дорожнього руху.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не міг залишити автомобіль на вулиці, не є обставиною, яка свідчить про наявність стану крайньої необхідності.

Окрім того, суд враховує і ту обставину, що позивач у той день за медичною допомогою не звертався, сам по собі факт купівлі ліків та адресоване працівникам поліції прохання викликати швидку медичну допомогу не може свідчити про перебування у стані крайньої необхідності.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №545/3654/16-а не заслуговує на увагу, оскільки рішення стосується екстреної (вимушеної) зупинки транспортного засобу у забороненому для цього місці.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 11.11.2019 року є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ №0070815 від 12.11.2019 року, а тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

У відповідності до ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАО №4970589 від 30.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 гривень - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк