Справа № 280/8802/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Справа № 280/8802/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., представника позивача: адвоката Лазька В.Г., представника відповідача 1: Лісняк І.Ю., представника відповідача 2: Москаленко Л.П., представника третьої особи на стороні позивача: адвоката Журавльова Д.І., представника третьої особи на стороні відповідачів 1: Косінова І.В., розглянувши за правилами, встановленими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164; ),

Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69006, м.Запоріжжя, вул.Лобановського, буд.10; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович (69044, м.Запоріжжя, Профспілок майдан, 5, оф. 220, 224),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164),

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, буд. 13),

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Визвілко Т.В., Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі відповідач 2, Дніпровський ВДВС), в якій позивач просив суд:

1) визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Визвілко Т.В. №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021;

2) визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гнідої Ю.В. про скасування процесуального документу від 09.09.2021 у виконавчому провадженні №65050521, якою скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 23.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебувало виконавче провадження №46282150 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц від 20.01.2015, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 26 233 091,39 грн., в межах якого, крім іншого винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.02.2015. У подальшому, постановою від 30.03.2021 виконавчий документ було повернуто стягувачу. 14.04.2021 Дніпровським ВДВС відкрито виконавче провадження №65050521 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн. відповідно до постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП№46282150 від 23.02.2015. Також в межах виконавчого провадження №65050521 були винесені постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.04.2021, постанова про арешт майна боржника від 14.06.2021 та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.06.2021. Водночас, за зверненням стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65802109 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц від 20.01.2015. В межах виконавчого провадження №65802109 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.06.2021, постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця від 14.06.2021, постанову про арешт коштів боржника від 14.06.2021. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. від 18.06.2021 про закінчення виконавчого провадження №65802109 встановлено, що суму боргу, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця стягнуто в повному обсязі, у зв`язку з чим постановлено закінчити виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) та припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Враховуючи закінчення виконавчого провадження №65802109 за постановою приватного виконавця, 22.06.2021 позивач звернувся до Дніпровського ВДВС, надавши копію відповідної постанови, та просив закінчити виконавче провадження №65050521, зняти арешт, накладений на його майно, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші заходи щодо виконання рішення, а також провести інші дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. 23.06.2021 державним виконавцем Дніпровського ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65050521, в якій зазначено, що до відділу надійшла заява ОСОБА_2 разом з оригіналом постанови про закінчення ВП №65802109 та у зв`язку із стягненням суми боргу, витрат виконавчого провадження та основної винагороди виконавче провадження підлягає закінченню, а арешти скасуванню. Однак, 09.09.2021 в.о. начальника Дніпровського ВДВС, керуючись постановою №54/03/2021 заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Визвілко Т.В., винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №65050521 від 23.06.2021. Постановою №54/03/2021 заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Визвілко Т.В. про результати перевірки законності виконавчого провадження встановлено, що у державного виконавця не було підстав виносити постанову про закінчення виконавчого провадження №65050521 від 23.06.2021, оскільки підтверджуючих документів про перерахування суми боргу, витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця боржником до заяви від 22.06.2021 не надано. У подальшому матеріали виконавчого провадження №65050521 передано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де відбувається примусове виконання постанови про стягнення виконавчого збору. Позивач вважає протиправним поновлення виконавчого провадження №65050521 з примусового стягнення виконавчого збору, оскільки стягнення за одним виконавчим документом одночасно виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця не допускається, тому що має наслідком подвійне притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме порушення. Крім того, чинним законодавством не передбачено обов`язку надавати якісь певні документи на підтвердження виконання зобов`язання у межах виконавчого провадження, якщо такий факт встановлений приватним виконавцем у відповідній постанові. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.09.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 27.09.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.10.2021 застосовано заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №65050521 на підставі виконавчого документа: постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №46282150 від 23.02.2015, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/8802/21.

Ухвалою суду від 12.10.2021 продовжено встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви.

На усунення недоліків позовної заяви позивачем подано уточнений позов, відповідачами у якому визначено Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі відповідач 1, Управління забезпечення примусового виконання рішень) та Дніпровський ВДВС. При цьому предмет та підстави позову залишились незмінними.

Ухвалою суду від 01.11.2021 відкрито провадження у справі на підставі позовної заяви (в уточненій редакції) за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.ст.12, 257, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено судове засідання на 10.11.2021; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микиту Андрійовича (далі третя особа на стороні позивача, Приватний виконавець Безмагоричних М.А.); залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі третя особа на стороні відповідачів 1, ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень); витребувано від ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №65050521.

09.11.2021 третя особа на стороні позивача подала пояснення, у яких зазначає, що постановою Приватного виконавця Безмагоричних М.А. від 18.06.2021 про закінчення виконавчого провадження №65802109 зафіксовано факт виконання боржником своїх зобов`язань. Будь-яких інших документів, які підтверджують виконання боржником своїх зобов`язань у виконавчому провадженні, Законом №1404-VIII та і взагалі законодавством не передбачено. Вказує, що за змістом постанови №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021 зазначено, що в матеріалах виконавчого провадження №65050521 відсутні відомості про сплату боржником суми боргу та витрат виконавчого провадження, що свідчить про безпідставне закінчений виконавчого проваджений та порушення державним виконавцем вимог частини 1 статті 18, пункту 9 частини 1 статті 39, частини 1 статті 40 Закону №1404-VIII. Проте, у правових нормах, на які послався керівник органу державної виконавчої служби, відсутнє визначення, який саме документ є доказом виконання зобов`язання боржником, при цьому не було зазначено відповідну норму Закону, якою визначено вичерпний перелік документів, які є доказом про сплату боржником суми боргу та витрат виконавчого провадження або норму Закону в якій зазначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження - не може бути відповідним доказом. Отже, висновок про відсутність відомостей про сплату боржником суми боргу та витрат виконавчого провадження є власною думкою підписанта, а норми чинного законодавства, які б свідчили про законність такого висновку, відсутні. Також звертає увагу, що підписанту постанови №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07 вересня 2021, не надано повноважень стосовно перевірки виконавчих проваджень приватних виконавців. Оскільки на законодавчому рівні чітко визначено, що стягненню підлягає або виконавчий збір, або основна винагорода приватного виконавця, та у зв`язку з фактичною сплатою позивачем суми боргу, витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця у виконавчому провадженні №65802109, вважає позовні вимоги обґрунтованими.

10.11.2021 відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, в якому висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що відповідно до покладених завдань Управління забезпечення примусового виконання рішень здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями. Підставою для винесення постанови №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021 стало те, що виконавче провадження №65050521 з примусового виконання постанови ВП№46282150 від 23.02.2015 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн. було закінчено за відсутності підтверджуючих документів про перерахування суми боргу, витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця. Оскільки боржник в межах виконавчого провадження №65050521 не надав підтвердження сплати основної винагороди приватного виконавця, сплаченої в межах виконавчого провадження №65802109, вважає, що не доведений факт подвійного притягнення позивача до юридичної відповідальності, про яку він зазначає у позові. Вважає оскаржувану постанову правомірною. Просить в задоволенні позову відмовити.

10.11.2021 відповідач 2 подав відзив на позовну заяву, у якому висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що 23.06.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65050521 у зв`язку з виконанням виконавчого документа приватним виконавцем. 09.09.2021 виконуючим обов`язки начальника Дніпровського ВДВС винесено постанову про скасування процесуального постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.06.2021 до відділу надійшла постанова №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження №65050521 від 07.09.2021, відновлено виконавче провадження та розпочато вчинення виконавчих дій відносно боржника ОСОБА_1 . Зазначає, що виконавчі дії проведено у відповідності до вимог Закону №1404-VIII. Просить в задоволенні позову відмовити.

10.11.2021 третя особа на стороні відповідачів 1 подала письмові пояснення, які за змістом є аналогічними наведеним у відзиві на позовну заяву відповідача 1.

Ухвалою суду від 10.11.2021 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відкладено розгляд справи на 22.11.2021.

22.11.2021 позивачем подано відповідь на відзив, у якій додатково зазначено, що за змістом постанови №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021 відповідач 1 постановив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.06.2021 виключно на підставі порушень, допущенних державними виконавцями під час провадження виконавчого провадження з 14.04.2021 по 14.06.2021, отже повністю відсутній причинний зв`язок між вказаними вище діями державних виконавців до 23.06.2021 та постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.06.2021. Крім того вказує, що постановою №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021 доручив провести дії, передбачені абзацами другим і третім частини 3 статті 74 Закону №1404-VIII, водночас таке доручення може бути надано виключно при оскарженні рішень, дій, або бездіяльності державних виконавців, чого у спірному випадку не було. Звертає увагу суду, що у вказаній статті Закону №1404-VIII відсутнє будь яке посилання чи вказівка на те, що начальник чи керівник вищого рівня державної виконавчої служби уповноважені на таку перевірку за власною ініціативою.

Ухвалою суду від 22.11.2021 зупинено провадження у справі до 06.12.2021, призначено наступне судове засідання на 06.12.2021.

Ухвалою суду від 06.12.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.12.2021 відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача 1 та третьої особи на стороні відповідачів 1 про витребування доказів. У судовому засіданні 06.12.2021 оголошено перерву до 07.12.2021.

07.12.2021 представники сторін, третьої особи на стороні позивача, третьої особи на стороні відповідачів 1 подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи на стороні відповідачів 2 у судові засідання не з`явився, про судовий розгляд повідомлявся належним чином, письмові пояснення щодо позову та/або відзиву не подавав.

З урахуванням положень частини 3 статті 194 та частини 3 статті 268 КАС України подальший розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

На підставі матеріалів справи судом встановлено такі обставини.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) від 31.01.2015 відкрито виконавче провадження №46282150 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц, виданого 20.01.2015 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Ойл» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 26 233 091,39 грн. солідарно із кожним поручителем окремо: - з ОСОБА_1 ; - з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест»; - з Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Терем, ЛТД».

В межах виконавчого провадження №46282150 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.02.2015, відповідно до якої стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 2 623 309,14 грн.

Як пояснюють учасники справи у заявах по суті справи, в межах виконавчого провадження №46282150 було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на правонаступника Приватне підприємство «Транзит».

Постановою від 30.03.2021, прийнятою у виконавчому провадженні №46282150, (боржник - ОСОБА_1 , стягувач Приватне підприємство «Транзит») виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII.

Станом на 30.03.2021 нестягнута сума виконавчого збору становить 2 620 239,65 грн., про що здійснено відповідний запис державним виконавцем.

14.04.2021 старшим державним виконавцем Дніпровським ВДВС відкрито виконавче провадження №65050521 з примусового виконання постанови №46282150 від 23.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн.

Крім того, в межах виконавчого провадження №65050521 державним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.04.2021, про арешт майна боржника від 14.06.2021, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.06.2021.

Водночас, як встановлено судом із заяв по суті справи та не заперечується сторонами, 14.06.2021 Приватним виконавцем Безмагоричних М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65802109 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц, виданого 20.01.2015 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПП «Транзит» заборгованості за кредитним договором в сумі 26 202 396,50 грн.

Крім того, в межах виконавчого провадження №65802109 Приватним виконавцем Безмагоричних М.А. 14.06.2021 винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн., про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 2 620 239,65 грн., про арешт коштів боржника.

18.06.2021 Приватним виконавцем Безмагоричних М.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65802109 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц, виданого 20.01.2015 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, на підставі п.9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII. За змістом постанови зазначено, що суму боргу, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця стягнуто в повному обсязі.

У зв`язку із закінченням виконавчого провадження №65802109 з підстав фактичного виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом, позивач звернувся до Дніпровського ВДВС із заявою від 22.06.2021, в якій просив зняти арешт, накладний на його майно (кошти), виключити відомості про нього з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. До заяви подано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №65802109 (оригінал).

Державним виконавцем Дніпровського ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65050521 від 23.09.2021 згідно п.9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII. Постанова вмотивована тим, що Гречний С.В. подав заяву разом з оригіналом постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеної Приватним виконавцем Безмагоричних М.А. за виконавчим листом №334/2108/14-ц, виданим 20.01.2015 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, згідно якої сума боргу, витрати виконавчого провадження, основна винагорода приватного виконавця стягнуто в повному обсязі.

01.09.2021 заступником начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Визвілко Т.В. прийнято постанову №54/03/2021 про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів.

07.09.2021 заступником начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Визвілко Т.В. прийнято постанову №54/03/2021 про результати перевірки виконавчого провадження, згідно якої, серед іншого, зазначено, що 23.06.2021 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №65050521 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.9 частини 1 статті 39, №1404-VIII, а саме: у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, проте в матеріалах виконавчого провадження №65050521 відсутні відомості про сплату боржником суму боргу та витрат виконавчого провадження, що свідчить про безпідставне закінчення виконавчого провадження та порушення державним виконавцем вимог частини 1 статті 18, пункту 9 частини1 статті 39, частини 1 статті 40 Закону №1404-VIII. З урахуванням викладеного, крім іншого, доручено в.о.начальника Дніпровського ВДВС провести дії, передбачені абзацами 2 і 3 частини 3 статті 74 Закону №1404-VIII, зокрема, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.06.2021, винесену у виконавчому провадження №65050521, та зобов`язано державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом №1404-VIII.

На виконання постанови №54/03/2021 про результати перевірки виконавчого провадження від 07.09.2021, в.о. начальника Дніпровського ВДВС винесено постанову про скасування процесуального документу від 09.09.2021 у виконавчому провадженні №65050521, якою скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 23.06.2021, що виданий при примусовому виконанні постанови №46282150 від 23.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 623 309,14 грн.

Не погоджуючись з постановою №54/03/2021 про результати перевірки виконавчого провадження від 07.09.2021 та постановою про скасування процесуального документу від 09.09.2021 у виконавчому провадженні №65050521, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 ст.19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом 1404-VІІІ.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №1404-VІІІ (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З урахуванням положень частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору відносяться до виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню.

У ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст.18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Статтею 45 Закону №1404-VIII визначено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 2 червня 2016 року №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403-VIII).

Відповідно до статті 31 Закону №1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Угодою між приватним виконавцем та стягувачем може бути передбачено додаткове авансування витрат виконавчого провадження та додаткова винагорода приватного виконавця.

За погодженням із стягувачем додаткова винагорода приватного виконавця може бути сплачена протягом усього строку здійснення виконавчого провадження повністю або частково.

Приватному виконавцю забороняється укладати угоди з метою зміни розміру основної винагороди.

Стягнення з боржника додаткової винагороди приватному виконавцю, а також додаткових витрат, крім визначених Міністерством юстиції України, не допускається.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 21 Інструкції у постанові, зокрема, про закінчення виконавчого провадження виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Аналізуючи наведені нормативні положення в контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що стягувачу надано право самостійно обирати спосіб виконання судового рішення крім випадків, встановлених законом, яке полягає, зокрема, у можливості стягувача самостійно, на власний розсуд або звернутись до державного виконавця, або обрати приватного виконавця та співпрацювати із ним на відповідних договірних умовах. З аналізу положень Закону №1404-VII, які регулюють діяльність приватних виконавців та враховуючи приписи статті 31 Закону №1403-VIII, суд доходить до висновку, що основна винагорода приватного виконавця та виконавчий збір у виконавчому провадженні, що здійснює державний виконавець, хоча і виступають формами винагороди виконавців, однак, не є однаковими поняттями.

При цьому, частиною 5 статті 27 Закону №1404-VII визначено, що у випадку здійснення виконання рішення приватним виконавцем не стягується виконавчий збір, а виникає право у такого виконавця, у випадку виконання рішення, на основну та додаткову винагороди.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 29.01.2021 у справі № 640/13434/19.

Це зазначає, що умовою для завершення виконавчого провадження з примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, що винесена у виконавчому провадження з примусового виконання рішення, є встановлення факту виконання такого рішення приватним виконавцем, і відповідно до положень Закону №1404-VII та Інструкції такий факт відображається в постанові приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження із зазначенням підстав для цього та посиланням на відповідну норму Закону.

Судом встановлено, що 18.06.2021 Приватним виконавцем Безмагоричних М.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №65802109 з примусового виконання виконавчого листа №334/2108/14-ц, виданого 20.01.2015 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, на підставі п.9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, оскільки виконавчий лист №334/2108/14-ц, виданий 20.01.2015 Ленінським районним судом м.Запоріжжя, був фактично виконаний приватним виконавцем, у державного виконавця відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору за примусове виконання такого виконавчого документа.

При цьому, суд зауважує, що нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку боржника надавати державному виконавцю будь-які докази на підтвердження факту сплати основної винагороди приватного виконавця чи інші докази, у тому числі, докази фактичного виконання виконавчого документа, оскільки відповідно до Закону №1404-VII та Інструкції єдиним і достатнім документом на підтвердження виконання виконавчого документа приватним виконавцем є винесена ним постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наведене дозволяє дійти висновку, що виконавче провадження №65050521 з примусового виконання постанови №46282150 від 23.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору підлягало закінченню, отже підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №65050521 від 23.06.2021 та його поновлення, наведені в постанові №54/03/2021 про результати перевірки виконавчого провадження від 07.09.2021, є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Суд вважає хибними аргументи позивача про неможливість проведення перевірки виконавчого провадження посадовою особою органу державної виконавчої служби з власної ініціативи, та відсутність підстав для надання ним доручення провести дії, передбачені статтею 74 Закону №1404-VII, та зазначає, що вказані повноваження прямо передбачені пунктами 1 та 2 розділу ХІІ Інструкції, а пунктом 7 цього розділу Інструкції також визначено право такої посадової особи у разі виявлення під час перевірки виконавчого провадження порушення вимог Закону доручати начальнику органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, провести дії, передбачені абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону.

Разом із тим, суд звертає увагу на порушення відповідачем 1 порядку проведення перевірки законності виконавчого провадження.

Так, відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Інструкції, про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються:

підстави витребування цього виконавчого провадження;

у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки, а в разі витребування оригіналів матеріалів виконавчого провадження - обґрунтування такої необхідності;

у резолютивній частині - рішення про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів або їх копій, реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган державної виконавчої служби, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу державної виконавчої служби, який його витребував, а також посадові особи, на яких покладається обов`язок надсилання цього виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби, що здійснюватиме його перевірку, та строки надсилання для перевірки виконавчого провадження.

В порушення наведених норм, в постанові №54/03/2021 про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів від 01.09.2021 не наведено жодних обставини, що зумовили проведення перевірки, а наявне лише посилання на відповідне право керівника проводити перевірки з власної ініціативи. Водночас, таке право не є абсолютним, а може бути реалізовано виключно за наявності обставин, що зумовлюють необхідність проведення перевірки. За іншого розуміння наведених норм у керівника виникає можливість прояву нічим не обмеженої дискреції, яка порушує принцип незалежності державного виконавця при здійсненні ним професійної діяльності, що прямо акріплений у статті 5 Закону №1403-VIII.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що постанова заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021, та прийнята на її реалізацію постанова в.о. начальника Дніпровського ВДВС від 09.09.2021 про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №65050521, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.06.2021, є безпідставними та підлягають скасуванню.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Суд зазначає, що з урахуванням встановлених судом обставин справи, інші аргументи учасників справи не впливають на загальний висновок суду про протиправність оскаржуваних постанов.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 816,00 грн., крім того, сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 681,00 грн.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 497,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в рівних частинах пропорційно до розміру задоволених позовних вимог по 1 248,50 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246 ,255, 272, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Визвілко Т.В. №54/03/2021 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 07.09.2021.

Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гнідої Ю.В. про скасування процесуального документу від 09.09.2021, прийняту у виконавчому провадженні №65050521.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 248,50 грн. (одна тисяча двісті сорок вісім гривень 50 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 248,50 грн. (одна тисяча двісті сорок вісім гривень 50 коп.).

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених, зокрема статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164; .

Відповідач 2 Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), місцезнаходження: 69006, м.Запоріжжя, вул.Лобановського, буд.10; .

Третя особа на стороні позивача: - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович, місцезнаходження: 69044, м.Запоріжжя, Профспілок майдан, 5, оф. 220, 224.

Третя особа на стороні відповідачів 1 - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164.

Третя особа на стороні відповідачів 2 - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Городецького, буд. 13.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2021 року.

Суддя М.О. Семененко