Справа № 580/8059/21
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року справа № 580/8059/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, далі відповідач 1), ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 157, далі відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача 1 у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов`язати відповідача 2 повторно надіслати до відповідача1 документи для розгляду питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов`язати відповідача 1 прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та здійснити її виплату.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що МВС України протиправно відмовило позивачу у нарахуванні і виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки Закон України від 20.12.1990 №565-XII «Про міліцію» та Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, містять виключний перелік підстав для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, наявності яких у позивача не встановлено. Позивач стверджує, що надав усі необхідні документи, які передбачені пунктом 7 Порядку №850, при цьому вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850. Натомість, відповідач відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги з підстав, що не передбачені вказаними нормами Порядку №850, а можливі формальні недоліки медичної документації, не повинні розглядатись під час призначення допомоги, оскільки не є підставою для позбавлення його права на її призначення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі позов не визнали, надіслали до суду аналогічні за змістом письмові відзиви на позов, в яких зазначили, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 встановлено, що постанову медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 16.01.2020 року №1 винесено на підставі документів, що оформлені з порушенням законодавства України, оскільки при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 , представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.09.2006 до 06.11.2015.

Постановою медичної (військово-лікарської) комісії державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 16.01.2020 №1 встановлено причинний зв`язок захворювання позивача із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Комунальним закладом «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи ЧОР» 04.02.2020 позивачу встановлена 2 група інвалідності безтерміново у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК від 04.02.2020 серії 12 ААБ №766188.

26.02.2020 позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області із заявою (вхідний №О-49) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності.

УМВС України в Черкаській області 02.03.2020 склало висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності на підставі п. 3.2. Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 №850.

За результатами розгляду документів позивача, Департамент фінансово-облікової політики МВС України у листі від 25.03.2020 №9707/15-2020 зазначив, що під час розгляду матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на неналежне оформлення медичних документів. Зазначене унеможливило прийняття рішення за надісланими матеріалами відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду 13.04.2021 у справі №580/561/21, яке набрало законної сили 16.06.2021, позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, зокрема, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути повторно подані ОСОБА_1 документи та прийняти рішення щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 №850, з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині судового рішення.

МВС України на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду 13.04.2021 у справі №580/561/21 повторно розглянуло матеріали для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та листом від 08.07.2021 №29 повідомило Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги прийнято рішення про відмову у її виплаті та 06.08.2021 затверджено відповідний висновок, оскільки при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 , представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає, що ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вказаної норми Закону України Про міліцію Кабінетом Міністрів України 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 (далі Порядок №850).

Згідно пп. 2 п. 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно до п. 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Судом встановлено, що підставою для відмови МВС України у погодженні висновку про виплату йому одноразової грошової допомоги слугував факт не залучення при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 , представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії.

Так, Положення про медико соціальну експертизу, затверджене постановою кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 (далі - Положення №1317), визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Пунктом 4 вказаного Положення №1317 передбачено, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Відповідно до п. 5 Положення №1317 передбачено, що комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

Згідно п. 6 цього Положення №1317 передбачено, що висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Пунктом 10 вказаного Положення №1317 передбачено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального профілю та спеціалізованого профілю. Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог. Порядок участі представників Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості та інших працівників соціальної сфери затверджується МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики.

Отже, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що вказане Положення №1317 передбачає спеціальні вимоги до проведення медико-соціальної експертизи колишнім працівникам міліції, зокрема, необхідність залучення при проведенні медико-соціальної експертизи колишнім працівникам міліції представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії.

Враховуючи, що при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 , представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися, тому вказана обставина виключає можливість прийняття рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №850.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ