Справа № 620/8999/21
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/8999/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" Караченцева Артема Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" Караченцева Артема Юрійовича, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення даних ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у AT "ЗЛАТОБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договорам банківського вкладу №076961 від 11.12.2014 та №078748 від 13.01.2015;

зобов`язати відповідача включити дані про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ AT "ЗЛАТОБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вище зазначеними договорами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за банківськими договорами за рахунок Фонду.

Ухвалою суду від 16.08.2021 провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача надійшов відзив, у якому позов не визнав, оскільки в результаті перевірки встановлено, що 27.11.2014 з поточного рахунку, відкритого ПП МОСТ-РАІЛ на ім`я позивача надійшла сума 167800,00 грн. На думку відповідача, зазначені операції мають ознаки нікчемності відповідно до статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тому не підлягають поверненню за рахунок Фонду. Також зазначив, що позивачем порушено строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що всі операції по вкладу здійснено у відповідності до вимог законодавства та укладеними договорами, які АТ ЗЛАТОБАНК зобов`язаний виконувати. Також зазначив, що відповідачем жодними доказами не підтверджено, що операції по перерахуванню коштів від юридичної особи до фізичної особи мають ознаки незаконної схеми виведення коштів та визнаються недійсними.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Щодо строку звернення до суду.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАСУ), у цій статті містяться терміни дізналася та повинна була дізнатися, що дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Як видно з матеріалів позовної заяви, що відповідь на заяву позивача про включення його до переліку вкладників датована 21.05.2021, а з даним позовом позивач звернулась 09.08.2021, тобто в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України. За таких обставин суд дійшов висновку, що строк звернення до суду з даним позовом не пропущений.

Між ОСОБА_1 та ПАТ ЗЛАТОБАНК укладено договори банківського вкладу №076961 від 11.12.2014 та №078748 від 13.01.2015, вид вкладу "Класичний", за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 120000,00 грн у тимчасове строкове користування на строк до 09.01.2015 та зобов`язується сплачувати проценти за його користування з розрахунку 16,5% річних та на суму 58375,00 грн до 13.02.2015 під 17% річних. Договори укладені за адресою місцезнаходження відділення м. Чернігів, проспект Перемоги, 14 (а.с.20-21).

Відповідно до квитанцій №194824 від 11.12.2014 та №212406 від 12.12.2014 позивачем внесені суми 120000,00 грн та 48375,00 грн. Даний факт також підтверджується копією виписки по угоді (а.с.22-23).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105 Про віднесення Публічного акціонерного товариства ЗЛАТОБАНК до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 13.02.2015 № 30 Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ ЗЛАТОБАНК, згідно з яким з 14.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві ЗЛАТОБАНК.

Постановою правління Національного банку України №310 від 12.05.2015 відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ ЗЛАТОБАНК.

13.05.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №99 про початок процедури ліквідації ПАТ ЗЛАТОБАНК та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ЗЛАТОБАНК (АТ ЗЛАТОБАНК) з 10.08.2020 призначено Караченцева Артема Юрійовича, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наявного в матеріалах справи.

05.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про включення його до переліку вкладників за вкладами.

21.05.2021 листом № 21/05/03 відповідач повідомив позивача, що транзакції за договорами банківського вкладу визнані нікчемними, а тому позивач не внесений до переліку вкладників, які мають права на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 25).

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-V).

Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Суд зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частинами першою та другою статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Судом встановлено, що між АТ ЗЛАТОБАНК, як банком, та позивачем, як вкладником, укладені угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а тому, в розумінні закону, позивач є вкладником.

Укладення вказаних договорів та зарахування коштів на рахунки позивача відбулося до початку віднесення АТ ЗЛАТОБАНК до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (14.02.2015).

Суд звертає увагу, що положення пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та АТ ЗЛАТОБАНК, оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Отже, вклади розміщено на рахунку АТ ЗЛАТОБАНК до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників АТ ЗЛАТОБАНК, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

Така правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а, постанові Верховного Суду від 29.08.2019 у справі №814/3612/15.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач є особою, що набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, а отже, неподання інформації про позивача, як вкладників банку, до переліку дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ ЗЛАТОБАНК за рахунок Фонду.

Посилання відповідача на наказ АТ ЗЛАТОБАНК від 08.04.2015 № 164/1 із змінами, внесеними наказом АТ ЗЛАТОБАНК № 17/01.17-02 від 17.01.2017, як на підставу віднесення транзакцій та правочинів до нікчемних, суд відхиляє, з огляду на таке.

Згідно положень частин першої, другої, десятої, статті 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.

З приводу посилань відповідача на надходження коштів на рахунок позивача внаслідок так званого "дроблення" (розподілу) депозитного рахунку іншого клієнта, на якому була розміщена значна сума коштів, що свідчить про нікчемність вчиненого позивачем та банком правочину, з огляду на те, суд зазначає, що спеціальна підстава для визнання нікчемними договорів, які відповідають, умовній категорії "договори дроблення", з`явилася 12.08.2015 одночасно з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" від 16.07.2015 № 629-VIII.

Цим Законом частину третю статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" було доповнено спеціальним пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як "здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства". Спрямованість цих законодавчих змін на віднесення до категорії нікчемних, так званих, "договорів дроблення" підтверджується Пояснювальною запискою до проекту закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" (реєстраційний № 2045а від 08.06.2015), який був внесений Кабінетом Міністрів України. У цій Пояснювальній записці зазначено, що проект закону спрямований на, зокрема, розширення переліку підстав, за яких Фонд не відшкодовує кошти за вкладами, які мають ознаки "дроблення". Крім того, саме рішення Верховної Ради України про прийняття Закону № 629 було спрямоване на віднесення до категорії нікчемних, так званих, "договорів дроблення" і це підтверджується стенограмою засідання парламенту від 16.07.2015.

Фактично під "дробленням" розуміється переказ депозитних коштів із одного рахунку, сума на якому перевищує гарантовану суму для відшкодування, на інші депозитні рахунки, як правило, новоутворені, в частинах, які підпадають під виплату Фондом гарантування вкладів.

Разом з тим, суд зазначає, що спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI. З огляду на що, посилання Уповноваженої особи на наявність факту "дроблення вкладу" з боку позивача є безпідставним.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини даної справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому відповідач - уповноважена особа Фонду згідно пункту 17 статті 2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, тому, на переконання суду, понесені позивачем судові витрати належить стягнути саме з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як суб`єкта владних повноважень.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на те, що у розрізі приписів пункту 17 частини першої статті 2, пункту 2 частини 5 статті 12 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб уповноважена особа Фонду є працівником Фонду, який може змінюватися виконавчою дирекцією Фонду впродовж тимчасової адміністрації та ліквідації Фонду, зазначення конкретного прізвища, імені та по батькові останньої під час судового розгляду справ не є обов`язковим. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 14.09.2020 у справі № 802/1177/16-а.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" Караченцева Артема Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ЗЛАТОБАНК щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ ЗЛАТОБАНК, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ ЗЛАТОБАНК подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ ЗЛАТОБАНК за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ ЗЛАТОБАНК на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" (вул.Сагайдачного, 17, м.Київ, 04070, ).

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2021 року.

Суддя О.Є. Ткаченко