Справа № 753/20401/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

Суддів Мєзєнцева Є.І.,

Собківа Я.М.,

При секретарі Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень та дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві, на виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про визнання протиправними рішень та дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач) на виконання рішення суду в адміністративній справі № 753/21536/17 від 06 лютого 2018 року, а якій просив:

- визнати протиправними рішення та дії, вчинені суб`єктом владних повноважень Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві - відповідачем у справі № 753/21536/17 щодо перерахунку пенсії, пов`язані зі зменшенням розміру пенсії ОСОБА_1 за результатами її самостійного і повторного перерахунку, здійсненого в 2020 році, в результаті яких порушено права позивача, стверджені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року на належне пенсійне забезпечення;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснювати нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з видів та розмірів грошового забезпечення, з яких вона була перерахована і сплачувалась упродовж лютого 2019 року-лютого 2020 року відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року, тобто з включенням до сум грошового забезпечення, з якого здійснюється перерахунок пенсії, надбавок за виконання особливо важливих завдань та інформаційно-аналітичне забезпечення, а також одноразово виплатити недоотриману з березня 2020 року з вини ГУ ПФУ в м. Києві суму пенсії.

- відповідно до статті 382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Вказана заява обґрунтована тим, що всупереч вищевказаному рішенню суду у лютому 2020 року ГУ ПФУ в м. Києві здійснило повторний перерахунок пенсії позивача шляхом виключення з грошового забезпечення, з якого розрахована пенсія, надбавок за виконання особливо важливих завдань та інформаційно-аналітичне забезпечення, внаслідок чого з 01 березня 2020 року розмір пенсії зменшився з 24 115,00 грн. до 16 231,15 грн. Тобто дії відповідача з повторного перерахунку пенсії вчинені без належних законних підстав і свідчать про фактичний перегляд відповідачем судового рішення у протиправний спосіб.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень та дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, на виконання рішення суду залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд виходив з того, що відповідач переглянув виконання рішення суду та цілком правомірно повторно перерахував пенсію позивача у спосіб, визначений рішенням суду та законом - на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 29 травня 2017 року, на яку суд послався у своєму рішенні, та документів, що є у пенсійній справі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвали суду першої інстанції та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що зміст оскаржуваної ухвали свідчить не про ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичної особи від порушень з боку суб`єкту владних повноважень, а про протилежне, що саме ГУ ПФУ в м. Києві суд захищає від позивача. На це вказує неправильне, на користь суб`єкта владних повноважень, викладення в ухвалі окремих фактів та тексту судового рішення, оцінка судом лише аргументів відповідача, у той час як жодного аргументу та доказу позивача не мотивовано, не оцінено, і не враховано, судом не зазначено мотивів не застосування норм права, на які посилався у своїй заяві позивач, а також доказів позивача, відхилених судом та мотивів їх відхилення.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 лютого 2018 року Дарницький районний суд м. Києва прийняв постанову (постанову) в адміністративній справі № 753/21536/17 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання перерахувати і виплатити пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Даним рішенням суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язав ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі довідки МВС № 22/6-70475 від 29 травня 2017 року про розмір грошового забезпечення з включенням до сум грошового забезпечення надбавки за особливо важливі завдання 100% і надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення 50%, що входять до розрахунку пенсії за вислугу років, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження її максимального розміру.

18 травня 2018 року вказана постанова набрала законної сили та за нею було видано виконавчий лист.

В січні 2019 року на виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року та ухвали про виправлення описки в судовому рішенні від 07 вересня 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з таких видів та розмірів грошового забезпечення: посадовий оклад - 4400 грн.; оклад за військове звання - 2400 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50% - 3400 грн.; набавка за роботу в умовах режимних обмежень 10% - 440 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань 100% - 10200 грн.; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення 50% - 2200 грн.; премія 84,9% - 19550,96 грн.

Після даного перерахунку розмір пенсії позивача за вислугу років становив 24115 грн., який виплачувався позивачу з 01 лютого 2019 року.

В лютому 2019 року позивачу було здійснено виплату різниці пенсії за період з 18 травня 2018 року по 31 січня 2019 року в сумі 82 190 грн.

В лютому 2020 року відповідач переглянув виконання рішення суду у даній справі шляхом повторного перерахунку пенсії позивача виходячи з таких видів та розмірів грошового забезпечення: посадовий оклад - 4400 грн.; оклад за військове звання - 2400 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50% - 3400 грн.; набавка за роботу в умовах режимних обмежень 10% - 440 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань 100% - 2639 грн.; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення 50% - 875 грн.; премія 84,9% - 9033,36 грн.

За результатами здійснених обчислень відповідач визначив для щомісячної виплати пенсію в розмірі 16231,15 грн. та здійснив нарахування коштів за період з 01 січня 2016 року по 17 травня 2018 року в розмірі 143 163,80 грн., які були виплачені в липні 2020 року.

Таким чином, починаючи з 01 березня 2020 року позивачу виплачується пенсія в розмірі 16231,15 грн.

Вважаючи здійснений перерахунок пенсії безпідставним та незаконним, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами щодо роз`яснення причин зменшення розміру пенсії та оскаржував дії відповідача до Пенсійного фонду України та Міністерства соціальної політики.

Також позивач звертався до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання протиправними дій, пов`язаних з перерахунком раніше перерахованої за рішенням суду пенсії, проте ухвалою від 08 липня 2020 року у відкритті провадження за даним позовом було відмовлено.

31 липня 2020 року позивач пред`явив виконавчий лист, виданий за постановою суду у справі № 753/21536/17, до примусового виконання та за ним було відкрито виконавче провадження № 62729499, яке перебуває в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В рамках даного виконавчого провадження позивач неодноразово оскаржував бездіяльність державного виконавця. Крім того, позивач звертався з відповідними заявами до Пенсійного фонду України і до Президента України.

За результатами розгляду звернення позивача до Президента України Пенсійний фонд України повідомив, що оскільки у органів Пенсійного фонду відсутні повноваження щодо самостійного визначення розміру грошового забезпечення, судове рішення, ухвалене на його користь, виконане ГУ ПФУ в м. Києві в межах покладених на нього зобов`язань.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За нормами статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин 1 та 2 статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

З метою забезпечення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах стаття 383 КАС України передбачає, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383 КАС України).

Відповідно до частин 1-2 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі рішення Кабінету Міністрів України державні органи (Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії, які в свою чергу протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Отже чинним законодавством України визначено механізм здійснення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, який передбачає, що перерахунок пенсії здійснюється на підставі довідок, які видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, що знайшло своє відображення у рішенні суду про зобов`язання здійснити позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки МВС № 22/6-70475 від 29 травня 2017 року.

В той же час, із вказаної довідки вбачається, що у ній містяться відомості лише про суми основних видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, а також набавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 440 грн. та премії в розмірі 9033,36 грн. Натомість відомості про розмір надбавок за виконання особливо важливих завдань та за інформаційно-аналітичне забезпечення в даній довідці відсутні.

При цьому, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року про здійснення перерахунку пенсії позивача не містить вказівки на розмір складових грошового забезпечення, які мають враховуватись при перерахунку пенсії, в тому числі і щодо розміру надбавок за виконання особливо важливих завдань та за інформаційно-аналітичне забезпечення.

Органи Пенсійного фонду України не наділені правом самостійно визначати розміри складових грошового забезпечення, що впливають на обчислення розміру пенсії при її перерахунку, а питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло би бути предметом спору про визнання протиправними дій відповідного державного органу щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та не може бути розглянуто в межах адміністративної справи про правильність перерахунку пенсії органом Пенсійного фонду України.

Відтак, оскільки довідка МВС № 22/6-70475 від 29 травня 2017 року відомостей про розмір надбавок за виконання особливо важливих завдань та за інформаційно-аналітичне забезпечення не містить, у постанові від 06 лютого 2018 року розмір таких складових грошового забезпечення також не вказано, управління пенсійного фонду не може самостійно визначати розміри складових грошового забезпечення, то відповідачем і було здійснено розрахунок пенсії позивача, виходячи з наявних у його пенсійній справі матеріалів, зокрема, грошового атестату при звільненні №366 від 10 листопада 2008 року та довідки про додаткові види грошового забезпечення №1864 від 10 листопада 2008 року.

Таким чином, наразі не можна стверджувати, що відповідач не в повному обсязі виконав постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року по справі №753/21536/17. Натомість, як вірно зауважено судом першої інстанції, відповідач діяв відповідно до законодавства, яке регулює порядок перерахунку пенсії, а саме: Закону № 2262-ХІІ, Порядку № 45, та чинної судової практики, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви позивача про визнання протиправними рішень та дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви позивача.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків