Справа № 520/874/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р. № 520/874/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника позивача - Ігнатенко О.О.,

представника відповідача - Чалого Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 від 23.08.2018, №3 від 23.08.2018 та №3 від 23.08.2018, прийняті на підставі акту перевірки № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомленнярішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 від 23.08.2018 з податку на додану вартість в загальному розмірі 4063100 (чотири мільйони шістдесят три тисячі сто) грн 00 коп.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 від 23.08.2018 з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 3565931 (три мільйони п`ятсот шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн 00 коп.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 від 23.08.2018 з податку на прибуток в загальному розмірі 415400 (чотириста п`ятнадцять тисяч чотириста) грн 00 коп.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.05.2021 по справі №520/874/19 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019 скасовано і направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2021 прийнято адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13 липня 2021 року о 10:00 год.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 30.11.2021 об 11:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, з посиланням на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесені податкові повідомлення-рішення є законними. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "Спецтехніка +" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 38157851.

Видами діяльності позивача, в тому числі, є 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами (основний); 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена планова документальна виїзна перевірка ТОВ "Спецтехніка +" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

Результати перевірки оформлені актом №2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме:

- по податку на прибуток: п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), з урахуванням п.6, п.11 П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого наказом Мінфіну України від 31 грудня 1999 року №318, положень ст. 1 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2866338,00 грн, у тому числі за 2015 рік - на 67966,00 грн, за 2016 рік - на 328072,00 грн, за 2017 рік - на 2470300,00 грн, з них за 2-й квартал 2017 року - 2470300,00 грн, та завищено від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на 415400,00 грн за 2017 рік;

- по податку на додану вартість: п.п.44.1 ст.44, п.п.14,1.36 п. 14.1 ст.14, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6. ст. 198, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, загальну суму 3250480,00 грн, в тому числі за жовтень 2015 - на 30869,00 грн, за листопад 2015 - на 36324,00 грн, за грудень 2015 - на 4097,00 грн, за лютий 2016 - на 4227,00 грн, за листопад 2016 - на 364525,00 грн, за травень 2017 - на 2511271,00 грн, за червень 2017 - на 267278,00 грн, за липень 2017 на 31889,00 грн.

З вказаного акту перевірки вбачається, що підставою для зафіксованих порушень слугував висновок податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

На підставі висновків акту перевірки №2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018, податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 3 від 23.08.2018 з податку на додану вартість, яким збільшено суму податкового зобов`язання в розмірі 3250480,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 812620,00 грн;

- № 3 від 23.08.2018 з податку на прибуток приватних підприємства, яким збільшено суму податкового зобов`язання в розмірі 2866338,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 699593,00 грн;

- № 3 від 23.08.2018 з податку на прибуток, яким зменшено суму податкового зобов`язання в розмірі 415400,00 грн.

Оцінюючи обґрунтованість прийнятих відповідачем рішень, суд зазначає наступне.

30.09.2015 між ТОВ "Спецтехніка +" (покупець) та TOB "СХІД-ОПТ-ТОРГ" (постачальник) укладено договір поставки № 30-09-П, згідно з умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору в загальному вартість розмірі 273106,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 45517,67 грн (1т. а.с.188-190).

Виконання вказаного договору підтверджується видатковою накладною № РН-021003 від 02.10.2015 на загальну суму 273106,00 грн, в т.ч ПДВ 45517,67 грн та податковою накладною № 11 від 02.10.2015 на загальну суму 273106,00 грн, в т.ч ПДВ 45517,67 грн (1т. а.с.1191-192).

10.11.2015 між ТОВ "Спецтехніка +" (покупець) та TOB "СХІД-ОПТ-ТОРГ" (постачальник) укладено договір поставки № 10/11-01, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), а покупець прийняти у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору в загальному розмірі 20000,00 грн, в т.ч. ПДВ -3333,33 грн (1т. а.с.193-195).

Виконання вказаного договору підтверджується видатковою накладною № РН-111102 від 11.11.2015 на загальну суму 20000,00 грн, в т.ч ПДВ 3333,33 грн та податковою накладною № 8 від 11.11.2015 на загальну суму 20000,00 грн, в т.ч ПДВ 3333,33 грн (1т. а.с.196-197).

20.10.2015 між ТОВ "Спецтехніка +" (покупець) та TOB "СХІД-ОПТ-ТОРГ" (постачальник) укладено договір поставки № 20/10-1, згідно з умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 160000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 26666,67 грн (1т. а.с.198-200).

Виконання вказаного договору підтверджується:

- видатковими накладними № РН-281003 від 28.10.2015 на загальну суму 130000,00 грн, в т.ч. ПДВ 21666,67 грн та № РН-041102 від 04.11.2015 на загальну суму 30000,00 грн, в т.ч. ПДВ 5000,00 грн;

- податковими накладними: № 81 від 28.10.2015 на загальну суму 130000,00 грн, в т.ч. ПДВ 21666,67 грн, № 2 від 04.11.2015 на загальну суму 30000,00 грн, в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.

Здійснення оплати по зазначеним вище договорам підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за наступні періоди: 21.10.2015, 22.10.2015, 27.10.2015, 04.11.2015, 12.11.2015.

Судом встановлено, що частина товару реалізована підприємством ТОВ "Торговий будинок "Спецтехніка" згідно договору поставки №20-11-ЗЧ від 20.11.2015, що підтверджується відповідною видатковою накладною № 20 від 20.11.2015. Оплата за вказаний товар підтверджується відповідними банківськими виписками.

Інший товар - використаний в господарській діяльності позивача, а саме при проведенні передпродажної підготовки реалізуємих підприємством транспортних засобів, що підтверджується відповідними актами списання товарів, видатковими накладними, договорами, банківськими виписками (т. 1 - а.с. 228-250, т.2 1-165).

09.11.2016 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Ной Трейд" (постачальник) укладено договір поставки № 09/11-16, згідно умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 2187148,39 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 364524,73 грн (2т. а.с. 166-169).

Виконання вказаного договору підтверджується:

- видатковими накладними № 161110-004 від 10.11.2016, № 161111-001 від 11.11.2016, № 161111-003 від 11.11.2016, № 161114-02 від 14.11.2016, № 161115-001 від 15.11.2016, № 161116 -002 від 16.11.2016, № 161117-001 від 17.11.2016, № 161117-002 від 17.11.2016, № 161118-001 від 18.11.2016, № 161118-002 від 18.11.2016 на загальну суму 2187148,39 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 364524,73 грн;

- податковими накладними: № 246 від 10.11.2016, № 204 від 11.11.2016, № 241 від 11.11.2016, № 205 від 14.11.2016, № 206 від 15.11.2016, № 207 від 16.11.2016, № 242 від 17.11.2016, № 243 від 17.11.2016, № 244 від 18.11.2016, № 245 від 18.11.2016.

Здійснення оплати по вказаним вище договорам підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за наступні періоди: 28.11.2016, 29.11.2016.

Судом встановлено, що товар, придбаний позивачем в ТОВ "Ной Трейд" був використаний позивачем в господарські діяльності, а саме, при проведенні передпродажної підготовки реалізуємих підприємством транспортних засобів, що підтверджується відповідними актами списання товарів, видатковими накладними, договорами, банківськими виписками (т. 200 -250, т.3 1-83).

24.04.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Грейс Трейд" (постачальник) укладено договір поставки № 24/04-К, згідно умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (коток дорожній), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 2750000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 458333,33 грн (3т. а.с. 84-86).

Виконання вказаного договору підтверджується: видатковою накладною № 0000341 від 02.06.2017 на загальну суму 2750000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 458333,33 грн, актом приймання-передачі транспортного засобу від 02.06.2017, податковими накладними № 89 від 31.05.2017, № 1 від 01.06.2017, № 2 від 02.06.2017, товарно-транспортною накладною № Р119 від 01.06.2017

Здійснення оплати по даному договору підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за наступні періоди: 31.05.2017, 01.06.2017, 02.06.2017, 06.06.2017.

Придбаний у вищевказаного контрагента товар був використаний позивачем в подальшій господарській діяльності, що підтверджується договором № 24/04/2017-3 від 24.04.2017, актом приймання передачі транспортного засобу від 06.06.2017, видатковою накладною № 31 від 06.06.2017, податковою накладною № 1 від 09.06.2017.

17.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Центрторг ЮГ" (постачальник) укладено договір поставки № 17/05-Ф, згідно з умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 2289301,17 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 381550,20 грн. (3т. а.с. 105-108).

Виконання вказаного договору підтверджується:

- видатковими накладними № 18-05-1 від 18.05.2017, № 19-05-1 від 19.05.2017, № 19-05-2 від 19.05.2107, № 19-05-3 від 19.05.2017, № 26-05-5 від 26.05.2017, № 26-05-6 від 26.05.2017, № 26-05-7 від 26.05.2017, № 26-05-8 від 26.05.2017, № 29-05-1 від 29.05.2017 на загальну суму 2 289301,17 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 381 550,20 грн;

- податковими накладними: № 40 від 18.05.2017, № 60 від 19.05.2017, № 61 від 19.05.2017, № 62 від 19.05.2017, № 160 від 26.05.2017, № 161 від 26.05.2017, № 162 від 26.05.2017, № 163 від 26.05.2017, № 187 від 29.05.2017.

Здійснення оплати по даному договору підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за наступні періоди: 26.06.2017, 27.06.2017, 29.06.2017.

Товар, придбаний позивачем у вказаного контрагента був використаний в господарські діяльності підприємства, що підтверджується актами списання товарів № 16 від 30.05.2018, договором поставки № КП 02.05-01 від 02.05.2018, видатковою накладною № 14 від 31.05.2018, актом списання товарів № 16 від 30.05.2018, виписками банку.

17.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "ТЕК ЮГ" (постачальник) укладено договір поставки № 17/05-ТЮ, згідно з умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 2018 474,21 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 336412,37 грн (3т. а.с. 138-140).

Виконання вказаного договору підтверджується наступними доказами:

- видатковими накладними № 19-05- ТЮ-1 від 19.05.2017, № 19-05-ТЮ-2 від 19.05.2017, № 19-05-ТЮ-З від 19.05.2107, № 19-05-ТЮ-4 від 19.05.2017, № 23-05-ТЮ-1 від 23.05.2017, № 23-05-ТЮ-2 від 23.05.2017, № 23-05-ТЮ-3 від 23.05.2017, № 23-05-ТЮ-4 від 23.05.2017 на загальну суму 2018474,21 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 336412, 37 грн.

- податковими накладними № 60 від 19.05.2017, № 61 від 19.05.2017, № 62 від 19.05.2017, № 63 від 19.05.2017, № 101 від 23.05.2017, № 102 від 23.05.2017, № 103 від 23.05.2017, № 104 від 23.05.2017, № 187 від 29.05.2017.

Здійснення оплати по даному договору підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за 12.06.2017.

23.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Торгопт-СК" (постачальник) укладено договір поставки № 23/05-Ф, згідно з умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 1502547,60 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 250424,60 грн (3т а.с. 160-162).

Виконання вказаного договору підтверджується видатковими накладними: № 25-05-1 від 25.05.2017, № 25-05-2 від 25.05.2017, № 26-05-1 від 26.05.2107, № 26-05-2 від 26.05.2017, № 26-05-3 від 26.05.2017, № 26-05-4 від 26.05.2017 на загальну суму 1502 547,60 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 250424,60 грн.

- податковими накладними № 140 від 25.05.2017, № 141 від 25.05.2017, № 165 від 26.05.2017, № 166 від 26.05.2017, № 167 від 26.05.2017, № 168 від 26.05.2017.

22.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (замовник) та ТОВ "Торгопт-СК" (виконавець) укладений договір про надання послуг № 22/05-В, згідно з умовами якого, виконавець взяв на себе зобов`язання щодо проведення технічного огляду, передпродажної підготовки та дообладнання автопідйомника автоматичного гідравлічного ТК-G-NextAGP 20К (3т. а.с. 175-177).

Факт наданих за даним договором послуг підтверджується відповідними актами наданих послуг № 23-05-1 від 23.05.2017 та № 23-05-2 від 23.05.2017 на загальну суму 493800,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 82300,00 грн, податковими накладними № 102 від 23.05.2017 та № 103 від 23.05.2017.

Здійснення оплати по вказаним договорам з ТОВ "Торгопт-СК" підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 27.06.2017, 29.06.2017, 30.06.2017, 03.07.2017,

15.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Виолент ЮГ" (постачальник) укладено договір поставки № 15/05-ЗЧМ, згідно з умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 1984524,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 330754,00 грн (3т. а.с. 185-187).

Виконання вказаного договору підтверджується наступними документами:

- видатковими накладними № ВЮ-18/05-1 від 18.05.2017, № ВЮ-18/05-2 від 18.05.2017, № ВЮ-18/05-3 від 18.05.2107, № ВЮ-18/05-4 від 18.05.2017, № ВЮ-25/05-1 від 25.05.2017, № ВЮ-25/05-2 від 25.05.2017, № ВЮ-25/05-3 від 25.05.2017, № ВЮ-25/05-4 від 25.05.2017 на загальну суму 1984524,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 330754,00 грн;

- податковими накладними: № 41 від 18.05.2017, № 42 від 18.05.2017, № 43 від 18.05.2017, № 44 від 18.05.2017, № 140 від 25.05.2017, № 141 від , № 142 від 25.05.2017, № 145 від 25.05.2017.

Здійснення оплати по даному договору підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 03.07.2017, 04.07.2017.

16.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Леонс" (постачальник) укладено договір поставки № 16/05-ЗМ, згідно умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 998129,50 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 166354,93 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується наступними доказами:

- видатковими накладними N 41 від 17.05.2017, № 39 від 17.05.2017, N 42 від 17.05.2017, № 40 від 17.05.2017 на загальну суму 998129,50 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 166354,93 грн;

- податковими накладними: № 20 від 17.05.2017, №21 від 17.05.2017, № 22 від -17.05.2017, № 23 від 17.05.2017, № 26 від 17.05.2017, № 43 від 18.05.2017.

Також, в процесі здійснення господарської діяльності між ТОВ "Спецтехніка+" (замовник) та ТОВ "Леонс" (виконавець) укладено договір № 14/05-Д від 14.05.2017, згідно з умовами якого, виконавець взяв на себе зобов`язання щодо проведення діагностики, налаштування, регулювання автомобілю TK-G-NextAGP 20К, встановленню КОМ на автомобіль TK-G-NextAGP 20К, встановлення надрамника з гідрообладнанням, дооснащення автопідйомника автомобілю гідравлічного TK-G- NextAGP 20К (3т. а.с. 207-210).

Факт наданих за даним договором послуг підтверджується відповідними актами наданих послуг № 46 від 22.05.2017 та № 45 від 22.05.2017 на загальну суму 410820,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 68470,00 грн, податковими накладними № 83 від 22.05.2017 та № 84 від 22.05.2017.

Здійснення оплати по вказаним договорам з ТОВ "Леонс" підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 08.06.2017, 09.06.2017, 12.06.2017, 13.06.2017, 14.06.2017, 26.06.2017, 27.06.2017.

16.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Димакс-Юг" (постачальник) укладено договір поставки № 16/05-1 відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі, визначений у п.2.2 даного договору , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 1944240,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 324040,00 грн (3т. а.с. 221-223).

Виконання вказаного договору підтверджується:

- видатковими накладними № 17/05-Д-1 від 17.05.2017, № 17/05-Д-2 від 17.05.2017, № 17/05-Д-З від 17.05.2107, № 17/05-Д-5 від 17.05.2017, № 25/05-Д-1 від 25.05.2017, № 25/05-Д-2 від 25.05.2017, № 25/05-Д-З від 25.05.2017, № 25/05-Д-4 від 25.05.2017 на загальну суму 1944240,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 324040,00 грн;

- податковими накладними: № 21 від 17.05.2017, № 22 від 17.05.2017, № 23 від 17.05.2017, № 24 від 17.05.2017, № 140 від 25.05.2017, № 141 від 25.05.2017, № 143 від 25.05.2017, № 144 від 25.05.2017.

Здійснення оплати по вказаним договором підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 04.07.2017, 05.07.2017.

19.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Мегаполис ЮГ" (постачальник) укладено договір поставки № 19/05-Ф, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі, визначений у п.2.2 даного договору , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 969712,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 161618,17 грн.

Виконання даного договору підтверджується наступними документами:

- видатковими накладними № 19/05-Ф-1 від 22.05.2017, № 19/05-Ф-2 від 22.05.2017, № 19/05-Ф-З від 22.05.2017, № 19/05-Ф-4 від 22.05.2017 на загальну суму 969712,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 161618,17 грн;

- податковими накладними: № 80 від 22.05.2017, № 81 від 22.05.2017, № 82 від 22.05.2017, № 83 від 22.05.2017.

Також, в процесі здійснення господарської діяльності між ТОВ "Спецтехніка+" (замовник) та ТОВ "Мегаполис ЮГ" (виконавець) укладено договір № 12/05-Д від 12.05.2017, згідно з умовами якого, виконавець взяв на себе зобов`язання щодо проведення дообладнання автомобілю FA3-21R22-50, проведенню техогляду а/м TA3-21R22-50, проведенню передпродажної підготовки а/м FA3-21R22-50, дообладнанню а/м MA3-6312C3525-010, проведенню техогляду та передпродажної підготовки а/м MA3-6312C3525-010.

Факт наданих за даним договором послуг підтверджується відповідними актами наданих послуг № 12-05-Д-1 від 16.05.2017, № 12-05-Д-2 від 17.05.2017, № 12-05-Д-З від 18.05.2017, № 12-05-Д-4 від 18.05.2017 на загальну суму 941640,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 159940,00 грн, податковими накладними № 7 від 16.05.2017, № 20 від 17.05.2017, № 42 18.05.2017, № 43 від 18.05.2017.

Здійснення оплати по вказаним договорам з ТОВ "Мегаполис ЮГ" підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 03.07.2017 та 04.07.2017.

Крім того, на подальшу реалізацію товарів за вказаними вище контрагентами позивачем надано до суду акти списання товарів, договори, видаткові накладні, банківські виписки (т. 4 а.с. 37-216).

Суд зазначає, що статтею 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 3 цього Закону, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Приписами ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з цією нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Суд зазначає, що надання податковому органу належним чином всіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Сутність доктрини ділової мети полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, які мають розумну економічну причину. При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов`язання).

Однак, податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). При цьому діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак податкова вигода не є самостійною діловою метою.

Для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій платника податку судам слід: з`ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у операціях, що досліджуються; визначити об`єктивний зміст вчинених операцій у порівнянні із задекларованим; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, у зв`язку з тим, що його контрагенти мають дефекти правового статусу; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.

Перевіряючи правомірність прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 44.3 ст. 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Положеннями ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Що стосується посилання податкового органу на нереальність здійснення господарських операцій зі своїми контрагентами, у зв`язку з неможливістю постачання ним ТМЦ по ланцюгу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальних характер, тому позивач не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, оскільки вони перебувають поза межами його впливу.

З огляду на викладене, поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням контрагентами контрагента правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами його контрагента податкових зобов`язань.

Під час дослідження обсягу податкових прав і обов`язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв`язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції.

Водночас, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст.ст. 73, 74 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених ст. 191 КК України та ст. 212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Суд зазначає, що за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини.

На думку колегії суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова від 27 березня 2012 року № 21-737во10), надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції визначив, що ... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління..

Відповідні положення про податкові штрафи передбачають певні засоби захисту, які ґрунтуються на суб`єктивних ознаках, що вимагає від суду враховувати нюанси і не бути занадто рестриктивним в оцінці кожної конкретної справи щодо наявності в ній підстав для скасування податкового штрафу чи звільнення від його сплати.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 вересня 2018 року справа № 826/8016/13-а, адміністративне провадження № К/9901/4058/18, від 10 вересня 2018 року справа № 826/25442/15, адміністративне провадження № К/9901/24925/18, від 11 вересня 2018 року у справі № 810/2677/17, адміністративне провадження №К/9901/47242/18 та ін.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що підприємство позивача порушує вимоги податкового законодавства. Проте, з огляду на викладені позиції вищих судових інстанцій та положення норм права, факти порушень контрагентами позивача податкового законодавства не приймаються судом як доказ того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагента у системі оподаткування і тому повинен бути позбавленим права на податковий кредит з податку на додану вартість, відповідно до отриманої податкової накладної після отримання робіт/послуг.

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження факту реальності вчинення вказаних вище правочинів, в частині підтвердження походження товару, які поставлялися на адресу підприємства позивача, останнім були направлено ряд запитів до своїх контрагентів, у зв`язку з проведенням документальної перевірки, та контрагентами підприємства позивача надано копії видаткових накладених, якими підтверджується придбання контрагентами поставленого на адресу ТОВ «СПЕЦТЕХНІКА +» товару у ТОВ «АГРОТРЕЙД ПЛЮС» (). Копії цих документів надавалися під час проведення перевірки та надані позивачем до суду.

Таким чином, наданими позивачем документами первинного бухгалтерського обліку підтверджується рух ТМЦ від постачальників до покупця, факт оплати за поставлений товар та надані послуги, його походження та подальшого використання у господарській діяльності, з урахуванням видів діяльності підприємства позивача.

Надані позивачем видаткові накладні містять назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а тому є належними доказами факту отримання ТМЦ/надання послуг.

Щодо посилання податкового органу на неможливість здійснення господарських операцій, у зв`язку з відсутністю у контрагентів відповідних трудових ресурсів, суд зазначає, що контрагенти підприємства позивача не позбавлені залучати під час здійснення своєї діяльності осіб до виконання певних робіт на підставі цивільно-правових угод. При цьому, не надання позивачем таких угод під час проведення перевірки окремо не свідчить про неможливість здійснення господарських операцій, оскільки такі угоди не є документами первинного бухгалтерського обліку та не повинні бути в наявності підприємства позивача.

Що стосується посилання відповідача на узагальнені податкові інформації, суд зазначає, що податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення зустрічної звірки, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Зокрема посилання контролюючого органу на наявність акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення акту про неможливість проведення звірки будь - які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а отже оформлення вказаного акту з відображенням в ньому окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Крім того, пунктом 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину).

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд звертає увагу, що податковим органом не надано доказів, що договори, які були укладені між ТОВ Спецтехніка+ та контрагентами, визнані судом недійсними, а тому відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України та згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в Узагальненнях Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 24.11.2008 - законодавцем закріплено презумпцію правомірності правочину. Правомірність є конститутивною ознакою правочину, як юридичного факту.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Аналогічна позиція міститься в постановах Верховного Суд по справі №К/9901/1424/18 від 20.03.2018 та по справі № К/9901/1514/18 від 13.03.2018, де вказано, що жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях. Відтак, встановлення актом перевірки нікчемності правочину знаходиться за межами компетенції податкового органу, не належить до функції контролю дотримання платниками податків податкового законодавства.

Верховний Суд вважає, що за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи мають право та повинні звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність, а не класти власний висновок в основу податкового правопорушення та визначати на цій підставі грошове зобов`язання.

Суд зазначає, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження взаємовідносин із ТОВ "СХІД-ОПТ-ТОРГ", ТОВ "Ной Трейд", ТОВ "Грейс Трейд", ТОВ "Центрторг ЮГ", ТОВ "ТЕК-ЮГ", ТОВ "Торопт СК", ТОВ "Виолент ЮГ", ТОВ "Леонс", ТОВ "Димакс ЮГ", ТОВ "Мегаполис ЮГ" за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили втрату ними юридичного статусу первинних документів, контролюючим органом не доведено.

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, суд вважає, що документи, надані позивачем, мають всі обов`язкові реквізити, зокрема, дату, місце складення документу, результат проведених робіт, підписи повноважних осіб, підтверджують реальність господарських правовідносин між позивачем та взаємовідносин із ТОВ "СХІД-ОПТ-ТОРГ", ТОВ "Ной Трейд", ТОВ "Грейс Трейд", ТОВ "Центрторг ЮГ", ТОВ "ТЕК-ЮГ", ТОВ "Торопт СК", ТОВ "Виолент ЮГ", ТОВ "Леонс", ТОВ "Димакс ЮГ", ТОВ "Мегаполис ЮГ".

За викладених обставин, суд вважає, що спірні господарські операції позивача були пов`язані з господарською діяльністю позивача, спричиняючи зміни в структурі його активів, підтверджені належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

У постанові від 31.05.2021 у даній справі Верховний Суд зазначив, що оцінка судами попередніх інстанцій документів, які позивач надав для підтвердження сум витрат та податкового кредиту, яких стосується спір, зроблена без з`ясування усіх обставин.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що фактично суди попередніх інстанцій встановили обставини на підставі оцінки доказів, які надав позивач, не взявши до уваги докази відповідача.

Відхиляючи посилання ГУ ДФС на обставини, інформація щодо яких викладена в акті перевірки і які обґрунтовано ставлять під сумнів придбання позивачем товару та послуг у зазначених вище контрагентів-постачальників, а то й виключають таке придбання (в разі їх підтвердження в судовому процесі), суди виходили з того, що податкова інформація не є доказом в адміністративному судочинстві. Такий висновок не відповідає нормі частини першої статті 72 КАС, згідно з якою доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною шостою статті 78 КАС вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.10.2018 скасовано вирок Червонозаводського районного суду у м. Харкова від 27.02.2018 у кримінальній справі №646/952/18 (провадження №1-кп/646/360/2018), суд касаційної інстанції не дає оцінки висновку судів першої та апеляційної інстанції щодо застосування норми частини шостої статті 78 КАС при вирішенні питання щодо преюдиційного значення зазначеного вироку у цій справі. Разом з тим, в ухвалі Харківського апеляційного суду від 30.10.2018 та в ухвалі Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.03.2019 у кримінальній справі №646/952/18 (провадження №1-кп/646/360/2018) суди посилаються на показання ОСОБА_1 , що він у серпні 2016 року погодився виступити засновником та директором ТОВ "Грейс Трейд" на пропозицію не встановленої слідством особи за грошову винагороду без наміру здійснювати підприємницьку діяльність (а.с. 97-104, т.6-й).

Зазначені обставини мають істотне значення для оцінки документів, виписаних ТОВ "Грейс Трейд" на адресу позивача. Враховуючи, що ГУ ДФС посилається на те, що документи на операції з ТОВ "Грейс Трейд" виписані без реального вчинення поставки товару, суду слід їх перевірити засобами доказування, передбаченими частиною другою статті 72 КАС, зокрема показаннями свідка.

Відсутність вироку у кримінальному провадженні не звільняє суд, який розглядає адміністративну справу, від обов`язку перевірити та надати належну оцінку повідомленим контролюючим органом фактичним обставинам, що ставлять під сумнів реальний характер господарських операцій, тому що такі обставини входять до предмета доказування в адміністративній справі з відповідним предметом адміністративного позову. Обов`язок суду щодо офіційного з`ясування всіх обставин у справі встановлений частиною четвертою статті 9 КАС, згідно з якою суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, в тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд, дослідивши дані обставини, зазначає наступне.

В акті перевірки №2737/20-40-03-07/ НОМЕР_1 від 05.07.2018 контролюючий орган зазначив про порушення кримінальних справ щодо посадових осіб вказаних вище контрагентів позивача з посиланням на ухвали суду та протоколи допиту свідків.

Частиною 1 статті 94 цього Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Належними та допустимими в розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальному провадженню, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Частиною 6 статі 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Одночасно, частина 7 цієї статті визначає, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

В ході розгляду справи у судовому засіданні судом було запропоновано контролюючому органу надати до суду додаткові докази, а саме інформацію щодо актуального стану кримінальних проваджень, на які контролюючий орган посилається в акті документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Спецтехніка +".

На виконання вимог суду відповідачем 29.09.2021 до суду були надані копії запитів, направлених до Слобідської окружної прокуратури міста Харкова від 17.09.2021 №24316/5/20-40-20-02-05, до Дніпровської окружної прокуратури міста Києва від 17.09.2021 №24305/5/20-40-20-02-05, до Харківської обласної прокуратури від 17.09.2021 №24341/5/20-40-20-02-05, до Солом`янської окружної прокуратури міста Києва від 17.09.2021 №24309/5/20-40-20-02-05. Також повідомлено, що наразі відповідь на запити до правоохоронних органів відповідач не отримував.

04 листопада 2021 року до суду контролюючим органом подано відповіді прокуратур щодо стану кримінальних проваджень, на які контролюючий орган посилається в акті документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Спецтехніка +".

Листом від 18.10.2021 №10/1-47-18 Харківська обласна прокуратура повідомила, що у провадженні групи слідчих СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області перебувало кримінальне провадження № 0000053 від 28.02.2018 за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Спецтехніка+» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України. Встановлено, що за результатами досудового розслідування слідчим 01.04.2019 прийнято рішення про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку зі встановленням відсутності в діяннях складу вищевказаного кримінального правопорушення.

Листом від 18.10.2021 №10/1-34-18 Харківська обласна прокуратура повідомила, що за результатами здійснення досудового розслідування кримінального провадження процесуальним керівником 06.02.2020 направлено обвинувальний акт до Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 212 КК України стосовно ОСОБА_1 , який будучи директором ТОВ «Грейс Трейд» занизив податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 952865,33 грн та військовий збір у сумі 79405,44 грн за період 2016-2017 років, шляхом не відображення суми оподаткованого річного доходу як фізичної особи платника податків за результатами отримання поворотної фінансової допомоги від ТОВ «Грейс Трейд», що підтверджується актом перевірки від 06.11.2019 №652/20-40-33-05-07/ про результати документальної планової перевірки платника податків ОСОБА_1 , за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.07.2020 у справі № 642/734/20 кримінальне провадження закрито на підставі ст. 49 КК України, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Листом від 30.09.2021 №10.54-50-4778вих-21 Дніпровська окружна прокуратура міста Києва повідомила, що за наслідком розслідування кримінального провадження №0000061 від 11.09.2017 слідчим СУФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено постанову про закриття кримінального провадження від 01.12.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (у зв`язку зі встановленням відсутності в діяннях складу вищевказаного кримінального правопорушення).

Отже, посилання відповідача на рішення в кримінальному провадженні відносно контрагентів позивача суд не приймає до уваги, оскільки наразі відсутні будь-які обвинувальні вироки суду, що набрали законної сили, а вказані кримінальні провадження було закрито. Інших доказів відповідач на підтвердження відсутності реальності господарських операцій до суду не надав.

На пропозицію суду щодо виклику ОСОБА_1 в якості свідка, відповідачем не надано даних, оскільки повідомлено, що місцезнаходження особи неможливо встановити.

З огляду на вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтоване та правомірне формування позивачем даних податкового обліку по господарським взаємовідносинам з взаємовідносин із ТОВ "СХІД-ОПТ-ТОРГ", ТОВ "Ной Трейд", ТОВ "Грейс Трейд", ТОВ "Центрторг ЮГ", ТОВ "ТЕК-ЮГ", ТОВ "Торопт СК", ТОВ "Виолент ЮГ", ТОВ "Леонс", ТОВ "Димакс ЮГ", ТОВ "Мегаполис ЮГ".

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази, правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" (вул. Шевченка, буд. 111, м. Харків, 61013, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ЄДРПОУ ВП 43983495) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №3, №3 та №3 від 23.08.2018, прийняті на підставі акту перевірки № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області суму сплаченого судового збору у розмірі 19210,00 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2021.

Суддя Д.А. Волошин