Справа № 280/4214/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 280/4214/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року

у справі № 280/4214/21

за позовом ОСОБА_1

до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення шостої чергової сесії дев`ятого скликання Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області () від 19 березня 2021 року №30 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення шостої чергової сесії дев`ятого скликання Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 19 березня 2021 року №30 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».

09 серпня 2021 року позивач подав заяву, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №280/4214/21 про стягнення з Комишуваської селищної ради на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13500,00 грн.

Додатковим рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 заяву задоволено частково.

Стягнуто з Комишуваської селищної ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Зменшуючи розмір судових витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду цієї справи є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з додатковим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення, прийняти нове, яким стягнути на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) грн., 00 коп.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на ч. 7 ст. 134 КАС України, правову позицію Великої Палати Верховного Суду, позивач вказав на помилковість висновку суду першої інстанції в частині зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, до 4000,00 грн. замість належних 13500 грн., з огляду на їх неспівмірність, оскільки надання позивачем до суду першої інстанції до винесення рішення у справі доказів понесення ним витрат на правничу допомогу та відсутність клопотань відповідача щодо заперечення розміру понесених витрат на правничу допомогу внаслідок їх неспівмірності із складністю справи та ціною позову, є підставою для відшкодування таких витрат в повному обсязі.

На думку позивача, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи без наявності відповідного клопотання про заперечення їх розміру. Враховуючи, що малозначність справи не свідчить про відсутність необхідності проведення аналізу документів, нормативної бази, вивчення практики, стверджує про надання позивачу достатньо значного обсягу адвокатських послуг, витрачений час на надання яких не є завищеним та обчислений адвокатом об`єктивно.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).

З аналізу положень ст. 134 КАС України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений Позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19 та постанові 15.07.2021 у справі 420/7028/20.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 07.05.2021 між адвокатом Борисенковим Віталієм Сергійовичем та Кісь Романом Борисовичем укладено Договір про надання професійної правничної (правової) допомоги. Предметом договору є надання професійної правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором

Розділом 4 вказаного Договору передбачено розмір та порядок оплати.

Так, відповідно до п.4.1 отримання винагороди адвокатом за надання професійної правової (правничої) допомоги здійснюється у формі гонорару, розрахованого, виходячи з наступних критеріїв:

Вартість написання позовної заяви 8500 грн.;

Вартість однієї години роботи адвоката 1500 грн.

Вартість явки адвоката до приміщення суду з метою участі у одному судовому засіданні, а також від свого, чи відбулося фактично заплановане судове засідання або чи було вчинено процесуальну дію 1000 грн.

Вартість явки до приміщення суду з метою ознайомлення з матеріалами справи, за умови, що така процесуальна дія є об`єктивно необхідною 1000 грн.

Вартість звернення із одним адвокатським запитом в інтересах клієнта 1000 грн.

Вартість складання одного процесуального документу 1000 грн. за документ об`ємом до 10 сторінок тексту;

Між адвокатом та позивачем підписано Акт приймання передачі наданих послуг (б/д та б/н), відповідно до якого надані наступні послуги:

Підготовчі роботи у вигляді вивчення нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, та ознайомлення зі змістом листування між сторонами 2 год. 3000 грн.;

Складання проекту позовної заяви 8500 грн.;

Подача до Запорізького окружного адміністративного суду позовної заяви із доданими до неї документами 1000 грн.;

Складання заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог 1000 грн. Підсумок 13500 грн.

06.08.2021 адвокатом складено Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 07.05.2021, укладеного між адвокатом Борисенковим В.С. та Кісем Р.Б.

Відповідно до Квитанції №2021/08/001 позивачем сплачено вартість послуг професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 13500 грн.

Також з матеріалів справи суд вбачає, що позовна заява підписана адвокатом Борисенковим В.С., як представником позивача. Зазначене свідчить про проведену адвокатом роботу.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст.134 КАС України слідує, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

З огляду на це, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги отриманої при розгляді справи в суді першої інстанції, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг).

Зменшуючи заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу з суд першої інстанції враховував неспівмірність заявленої суми обсягу виконаної адвокатом роботи.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази подання відповідачем заперечень з приводу заявленого до відшкодування розміру судових витрат, не наведено жодного доводу, який би свідчив про неспівмірність заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, характером та обсягом виконаних адвокатом робіт або непідтвердження вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами.

Ухвалою суду від 10.08.2021 заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до судового розгляду на 19.08.2021. Копію ухвали суду відповідач отримав 17.08.2021, однак будь-яких заперечень з боку останнього щодо заявленого представником позивача розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявленого представником позивача розміру витрат на правничу допомогу, що в силу наведеного вище правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, свідчить про відсутність підстав у суду першої інстанції для відмови у відшкодуванні чи перегляду заявленої суми, колегія суддів вважає, що заява представника позивача про стягнення з відповідача, понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 13500 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі № 280/4214/21 скасувати та прийняти нове про задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Стягнути з Комишуваської селищної ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 13500 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко