Справа № 540/5244/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/5244/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач) у якому просить (мовою оригіналу):

1. Визнати протиправними та скасувати рішення відповідача , що оформленні:

- рішенням №41 від 08.10.2019 (про перерахунок пенсії з жовтня 2019 року);

- розпорядженням №193641 від 14.11.2019 (про перерахунок пенсії з 2010 року);

- розпорядженням №973 від 17.12.2019 (про утримання 20% від пенсії).

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області :

- припинити утримання з пенсії ОСОБА_1 20 відсотків від розміру пенсії для погашення виниклої переплати в сумі 269462,85 грн на підставі рішення (протоколу) №14 від 04.10.2019;

- повернути ОСОБА_1 незаконної утримані 20 відсотків від розміру пенсії для погашення виниклої переплати починаючи з 01.01.2020 до моменту вступу в законну силу рішення суду;

- відшкодувати ОСОБА_1 незаконно не доплачені кошти (у зв`язку з перерахунком) пенсії починаючи з 01.10.2019 до моменту вступу в законну силу рішення суду.

Ухвалою від 30.09.2021 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 22.10.2010 перебуває на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пенсія обчислена з врахуванням довідок про заробітну плату від 22.11.2010 № 14 та № 15, наданих МПП "Оформлювач" за період роботи з червня 1994 року до травня 1999 року та за даними відділу персоніфікованого обліку з 01.07.2000 до 31.12.2010. З моменту призначення пенсії індивідуальний коефіцієнт склав 3,05387. З моменту призначення до вересня 2019 року позивачу була нарахована та виплачена пенсія (за листопад 2010 року - 3270,05 грн, за вересень 2019 року - 5542,39 грн). Проте, починаючи з жовтня 2019 року до моменту звернення з позовною заявою, розмір пенсії становить 2000,00 грн. Страховий стаж позивача на момент призначення пенсії становив 38 років 5 місяців 1 день, в подальшому збільшений до 39 років 0 місяців 1 день. На запит позивача про причини зменшення розміру пенсії, відповідач листом від 26.11.2019 № 45/03-10 повідомив, що при проведенні перевірки обґрунтованості видачі документів по заробітній платі за період з 01.09.1991 до 31.05.2000 в МПП "Оформлювач", відповідачем встановлена невідповідність наданих до Пенсійного фонду документів, унаслідок чого виникла переплата пенсійних коштів в сумі 269462,85 грн та запропоновано добровільно повернути зазначену суму або звернутись до суду за захистом порушених прав. Позивач стверджує, що довідки на підставі яких проведено первинне нарахування, відповідають фактично нарахованій та отриманій заробітній платі за період роботи ОСОБА_1 з червня 1994 до травня 1999 року. Також зауважує, що МПП "Оформлювач" знято з обліку в Управлінні Пенсійного фонду України м. Херсоні та припинило свою діяльність лише 02.09.2013 року. Однак під час роботи підприємства так і при припиненні його діяльності відповідачем неодноразово проводились перевірки, під час яких жодних розбіжностей та порушень, що зазначені в листі від 12.12.2019 № 16344/03-01 пенсійним органом не встановлено.

Із вказаних підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що позивачка, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області з 22.10.2010 та одержує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При призначенні пенсії ОСОБА_1 надала відповідачу довідки від 22.11.2010 № 14 та № 15 про заробітну плату за період роботи з червня 1994 року до травня 1999 року, які видані МПП "Оформлювач". У ході перевірки пенсійної справи вставлено, що фонд оплати праці по МПП "Оформлювач" становить: за 1993-1994 - інформація відсутня; за період з січня 1995 року по вересень 1997 року, грудень 1997 року, з квітня 1998 року по липень 1999 року - фонд оплати праці не нараховувався, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування не сплачувався, дані до реєстру застрахованих осіб не подавалися. Суми заробітної плати зазначені в довідках від 22.11.2010 №14 та № 15 за період з жовтня по листопад 1997 та з січня по березень 1998 значно перевищують загальний фонд оплати праці по підприємству. Також, за даними індивідуальних відомостей застрахованих осіб за 1998-1999 роки зазначені суми нарахованої заробітної плати не співпадають з сумами, зазначеними в довідці про заробітну плату від 22.11.2010. Листом від 18.10.2019 №09-04-05/874 КУ "Трудовий архів м. Херсона" повідомлено, що документи з особового складу МПП "Оформлювач" на зберігання до архівного відділу Херсонської міської ради не надходили. Місцезнаходження документів не відоме, тому надати архівну довідку щодо підтвердження трудового стажу та нарахування заробітної плати по особі ОСОБА_1 за період з 13.09.1991 по 30.06.2000 немає можливості. Згодом до Управління з КУ "Трудовий архів м. Херсона" надійшла довідка від 01.11.2019 № 01-15/1958 про заробітну плату з вересня 1991 року до червня 2000 року, а також відомості про те, що позивач з 14.08.1991 до 20.07.2013 працювала директором МПП "Оформлювач". У результаті співставлення архівної довідки з довідками, виданими МПП "Оформлювач", та даними СПОВ виявлено розбіжності у сумах щодо отриманої заробітної плати позивача. У зв`язку з чим відповідач прийняв спірні рішення та з січня 2020 року розпочав утримання надміру виплачених пенсійних коштів в розмірі 20 % загального розміру пенсії.

Позивач надіслав відповідь на відзив, у якій зазначив, що довідка про заробітну плату видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ, організацій або архівними установами, які прийняли первинні документи на зберігання. Так, враховуючи що МПП «Оформлювач» перебуває в стані припинення, то для підтвердження відомостей про нарахування заробітної плати Позивач і надав до пенсійного фонду архівні довідки № 14 і № 15 від 22.11.2020р. Таким чином, архівні довідки є єдиним офіційним документом, який прирівнюється до первинного для встановлення або звіряння/перерахунку пенсії.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має страховий стаж 39 років 1 день та перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Херсонській області і з 22.10.2010 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", обчислену на підставі довідок про заробітну плату від 22.11.2010 № 14, № 15, наданою МПП "Оформлювач" за періоди роботи з червня 1994 року до травня 1999 року та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 до 31.12.2010.

Відповідно до довідок відповідача від 27.12.2019 № 4418 та від 09.01.2020 № 38/02-12, № 39/02-12 загальний розмір пенсії станом на 01.07.2019 складав - 5542,39 грн., а з жовтня 2019 - 2000 грн.

Згідно з постановою Правління Пенсійного фонду України від 03.09.2018 № 19-1 "Про проведення інвентаризації пенсійних справ", Порядку проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ, наказу Пенсійного Фонду України від 12.10.2018 № 169 "Про проведення інвентаризації пенсійних справ" та наказу ГУ ПФУ в Херсонській області від 17.10.2018 року № 241, відповідач провів інвентаризацію пенсійних справ та створення інвентаризаційних комісій.

Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання інвентаризаційної комісії при Головному управлінні ПФУ у Херсонській області від 04.10.2019 року, за результатами інвентаризації пенсійної справи ОСОБА_1 № 41 встановлено таке:

… "з дати первинного призначення 22.10.2010 пенсію обчислено із врахуванням довідки про заробітну плату від 22.11.2010 № 14 виданою малим приватним підприємством "Оформлював" (, ліквідовано 04.09.2013), за період з 01.06.1994 по 31.05.1998 за підписом як керівника так і головного бухгалтера ОСОБА_1 . Індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 3,05387 (коефіцієнт заробітку майже по всіх місяцях відповідного періоду становить 5,6 і більше).

За даними індивідуальних відомостей застрахованих осіб за 1998-1999 роки зазначені суми нарахованої заробітної плати не співпадають з сумами, зазначеними в довідці про заробітну плату від 22.11.2010 № 14, надану вищевказаним підприємством. Також, відповідно до довідки від 23.09.2019 № 20739/05-04, наданої Херсонським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахований фонд оплати праці в деяких місяцях теж менший.. ".

На підставі вирішеного, комісія прийняла рішення: починаючи з 22.10.2010 рекомендувати здійснити перерахунок пенсії, враховуючи заробітну плату з 01.06.1994 до 31.05.1999 нульовим значенням та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 до 31.12.2010 далі здійснити перерахунки за заявою ОСОБА_1 для здійснення обрахунку переплати пенсійних коштів. У разі відмови особи погасити переплату, вирішено передати матеріали до правоохоронних органів.

Перерахунок відповідачем проведений у два етапи.

При першому перерахунку прийнято рішення № 41 від 08.10.2019 про перерахунок пенсії з жовтня 2019 (місяць виявлення невідповідності документів) з метою швидкого зупинення виплати надмірної пенсії.

14.11.2019 прийняте рішення (розпорядження) № 193641 про перерахунок пенсії з 2010 року. Підставою проведення перерахунку є протокол № 14 від 04.10.2019.

Листом від 26.11.2019 № 45/03-10 ОСОБА_1 повідомлена про необхідність сплати встановленої переплати пенсійних коштів у сумі 269462,85 грн. та у разі їх неповернення пенсійним органом з 01.01.2020 будуть відраховуватися кошти не більше, як 20 відсотків розміру пенсії. Одночасно повідомлено про можливість надання іншої довідки про заробітну плату за будь які п`ять років (60 місяців) до 01.07.2000 року, яка підтверджена первинними документами для здійснення перерахунку пенсії.

17.12.2019 відповідач виніс розпорядження № 973 про утримання з ОСОБА_1 з січня 2020 року переплати в сумі 269462,85 грн по 20 % пенсії до повного її погашення.

Згідно з довідкою комунальної установи "Трудовий архів м. Херсона" від 01.11.2019 № 10-15/2212, в архіві містяться накази від 14.08.1991 № 1-к про зарахування ОСОБА_1 на посаду директора МПП "Оформлювач" та від 20.07.2013 № 101-к про звільнення директора ОСОБА_1 з 20.07.2013.

Відповідно до довідок КУ "Трудовий архів м. Херсона" від 01.11.2019 №01-15/2212, № 01-15/2211, у документах архівного фонду МПП "Оформлювач" наявні відомості про нарахування заробітної плати працівникам - директор ОСОБА_1 , заробітна плата, якої з вересня 1991 до вересня 1996 - в українських карбованцях, а з вересня 1996 - у гривнях, а саме у період:

- вересень1996, січень - грудень 1997 - 800,00 грн;

- жовтень - грудень 1996, січень - грудень 1998, січень - грудень 1999, січень - березень 2000 - 1000,00 грн;

- квітень - червень 2000 - 1600,00 грн.

Також відповідачем надані довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 22.11.2010 № 14, № 15, підписані керівником та головним бухгалтером МПП "Оформлювач" ОСОБА_1 , відповідно до яких дані за період з вересня 1991 року до грудня 1999 року співпадають з відомостями, наданими КУ "Трудовий архів м. Херсона" у довідках від 01.11.2019 № 01-15/2212, № 01-15/2211, натомість за 2000 рік міститься наступні відомості про заробітну плату: у січні - 350,00 грн, у лютому, березні - 400,00 грн, у квітні - червні - 500,00 грн.

Разом з тим, із досліджених судом Індивідуальних відомостей про застраховану особу, поданих керівником та бухгалтером МПП "Оформлювач" ОСОБА_1 до пенсійного органу 04.04.2000 за застраховану особу - ОСОБА_1 встановлено, що у 1998 задекларовано отримання заробітної плати у сумі по 50,00 грн за період з січня до березня 1998; у 1999 задеклароване отримання заробітної плати у серпні, вересні - 85,00 грн, у жовтні - 150,00 грн, у листопаді, грудні - 120,00 грн. Одночасно, трудові відносини задекларовані протягом всього 1998, 1999 років.

Також, керівником та бухгалтером МПП "Оформлювач" ОСОБА_1 20.01.2001 до пенсійного органу подані Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за 2000, а саме: задеклароване отримання заробітної плати у січні 350,00 грн, у лютому- березні - 400,00 грн, з квітня до грудня - 500,00 грн.

Зі змісту довідки від 23.09.2019 року № 20739/05-04 Управління обслуговування громадян Херсонського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) про сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до УПФУ слідує, що за період з 03.12.1993 до 31.12.1999 суми сплаченого МПП "Оформлювач" збору на обов`язкове пенсійне страхування складали: 1993, 1994 - інформація відсутня, 1995, 1996, 1997, 1998- 0,00 карб/грн, 1999 - 476,10 грн. Також, за період з січня 1995 до вересня 1997, грудень 1997, з квітня 1998 до липня 1999 - фонд оплати праці не нараховувався.

Таким чином, за результатами проведеної інвентаризації пенсійної справи ОСОБА_1 пенсійний орган дійшов до наступного: «… з дати первинного призначення 22.10.2010 пенсію обчислено із врахуванням довідки про заробітну плату від 22.11.2010 № 14, видану Малим приватним підприємством «Оформлювач» (, ліквідовано 04.09.2013). за період з 01.06.1994 по 31.05.1998 за підписом як керівника, так і головного бухгалтера ОСОБА_1 . Індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 3,05387 (коефіцієнт заробітку майже по всіх місяцях відповідного періоду становить 5,6 і більше). За даними індивідуальних відомостей застрахованих осіб за 1998 - 1999 роки зазначені суми нарахованої заробітної плати не співпадають з сумами, зазначеними довідці про заробітну плату від 22.11.2010 № 14, надану вищевказаним підприємством. Також відповідно до довідки від 23.09.2019 № 20739/05-04,наданої Херсонським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахований фонд оплати праці в деяких місяцях також менший…».

Не погоджуючись із рішеннями та діями відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії, враховуючи заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000 нульовим значенням та утримання надміру сплаченої суми пенсії, позивач звернулася до суду за захистом порушеного права.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ч.1 ст.50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 103 Закону № 1788 передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058 та статтею 103 Закону № 1788, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні ч.1 ст.103 Закону № 1788 є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 25.10.2016 р. у справі № 686/26486/14-а, Верховного Суду від 25.09.2018 р. у справі № 340/644/15-а та від 21.02.2020 р. у справі № 173/424/17 (2-а/173/41/2017), від 16.06.2020 у справі №756/6984/16-а.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі неповідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для перерахунку позивачці розміру пенсії за віком стала невідповідність сум заробітної плати ОСОБА_1 за період червень 1994 - травень 1999, зазначених у довідках МПП «Оформлювач» від 22.11.2010 № 14, 15 і довідках КУ "Трудовий архів м. Херсона" у довідках від 01.11.2019 № 01-15/2212, № 01-15/2211 порівняно із довідкою від 23.09.2019 року № 20739/05-04, що містить інформацію Управління обслуговування громадян Херсонського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) про сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування до УПФУ.

Суд відмічає, що суми заробітної плати ОСОБА_1 за період червень 1994 - травень 1999, зазначені у довідках про заробітну плату від 22.11.2010 № 14, № 15, співпадають з відомостями, наданими КУ "Трудовий архів м. Херсона" у довідках від 01.11.2019 № 01-15/2212, № 01-15/2211, за цей самий період.

Твердження відповідача про надання позивачкою недостовірних відомостей ґрунтується виключно на неподанні відповідної звітності МПП «Оформлювач» та несплаті страхових внесків.

Разом із тим, суд відмічає, що під час призначення ОСОБА_1 пенсії МПП «Оформлювач» було діючим підприємством і пенсійний орган мав можливість перевірити достовірність поданих відомостей та у разі необхідності стягнути із підприємства протиправно недоплачені суми страхових внесків.

Натомість у протоколі № 14 від 01.10.2019р. інвентаризаційна комісія рекомендувала передати відповідні матеріали до правоохоронних органів.

Проте до сьогодні через два роки відповідач не надав суду жодного доказу ні звернення до правоохоронних органів, ні доказів встановлення останніми внесення ОСОБА_1 неправдивих відомостей до документів.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що без отримання доказів внесення ОСОБА_1 неправдивих відомостей до довідок від 22.11.2010 № 14, 15, встановленого правоохоронними органами, рішення та дії відповідача по перерахунку пенсії позивачки та утриманню зайво виплачених сум саме із цих підстав є протиправними.

Щодо твердження відповідача про пропуск позивачкою строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Спірні рішення прийняті 08.10.2019, 14.11.2019 та 17.12.2019, перерахунок пенсії проведений із жовтня 2019, а відрахування зайво виплаченої суми було розпочате із січня 2020.

Позивачка 15.01.2020 (справа № 540/115/20) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо: вчиненого на підставі рішення (протоколу) № 14 від 04.10.2019 року, відрахування з позивача щомісяця 20 % пенсії в рахунок погашення переплати пенсії у сумі 269462,85грн.; нарахування та стягнення переплати пенсії у сумі 269462,85 грн; відмови у перерахунку та встановленні законного розміру пенсії;

- зобов`язати відповідача: припинити утримання з пенсії позивача 20 % від розміру пенсії для погашення виниклої переплати в сумі 269462,85 грн. на підставі рішення (протоколу) № 14 від 04.10.2019 року та повернути ОСОБА_1 кошти, які утримані з її пенсії, починаючи з 01.01.2020 року; відшкодувати позивачу незаконно утримані 20 % від розміру пенсії для погашення виниклої переплати починаючи з 01.01.2020 року до моменту вступу в законну силу рішення суду; розрахувати та встановити ОСОБА_1 належний розмір щомісячної пенсії за віком в сумі не менше, ніж 5542,39 грн.; відшкодувати ОСОБА_1 незаконно не доплачені кошти пенсії, починаючи з 01.10.2019 року до моменту вступу в законну силу рішення суду.

Рішенням від 04.03.2020 суд відмовив у задоволенні позову.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2020 суд постановив:

«…Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року по справі № 540/115/20 - змінити.

Виключити із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції правовий висновок щодо правомірності утримання з ОСОБА_1 пенсійних виплат, а також відносно того, що переплата пенсії позивачки виникла у зв`язку із поданням нею недостовірних відомостей з підстав, наведених у мотивувальній частині постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду .

В решті рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року по справі № 540/115/20 залишити без змін…».

13.09.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку строку звернення до суду, суд застосовує правову позицію Верховного Суду у постановах від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а, від 26.01.2021 у справі № 520/11178/2020.

«<…> Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку, якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд у випадку визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

<…> при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави…».

Суд зазначає, що відрахування із пенсії позивачки тривають і досі, відтак відмова у судовому захисті із підстав пропущення строку звернення до суду буде фактичною легалізацією триваючого правопорушення.

Відтак, враховуючи наведене, суд не вбачає підстав стверджувати, що позивачкою пропущений строк звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п. 70-71 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) «70 … Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

71. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип належного урядування може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), п. 38).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не має права без встановленого вироком суду факту службового підроблення (складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів) покладати на пенсіонера відповідальність за невідповідність сум його заробітної плати, зазначеної у довідках підприємства, порівняно із поданими до ПФУ звітами та сплаченими страховими внесками, при умові не проведення самим ПФУ своєчасної перевірки достовірності таких відомостей за час існування підприємства у період призначення особі пенсії.

За таких обставин суд задовольняє позов в частині визнання протиправними та скасування рішення №41 від 08.10.2019, розпорядженням №193641 від 14.11.2019, розпорядженням №973 від 17.12.2019 (про утримання 20% від пенсії).

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області припинити утримання з пенсії ОСОБА_1 20 відсотків від розміру пенсії для погашення виниклої переплати в сумі 269462,85 грн на підставі рішення (протоколу) №14 від 04.10.2019 задоволенню не підлягає, оскільки фактично дублює вимогу про скасування розпорядженням №973 від 17.12.2019 (про утримання 20% від пенсії) та є прямим наслідком її задоволення.

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача повернути ОСОБА_1 незаконної утримані 20 відсотків від розміру пенсії для погашення виниклої переплати починаючи з 01.01.2020 до моменту вступу в законну силу рішення суду та відшкодувати ОСОБА_1 незаконно не доплачені кошти (у зв`язку з перерахунком) пенсії починаючи з 01.10.2019 до моменту вступу в законну силу рішення суду підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повернути ОСОБА_1 суми пенсії, утримані на підставі розпорядження № 973 від 17.12.2019 та провести перерахунок та виплату позивачці пенсії, зменшеної на підставі рішення № 41 від 08.10.2019, розпорядження №193641 від 14.11.2019 за період жовтень 2019 - листопад 2020, із урахуванням виплачених сум.

Відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області рішення № 41 від 08.10.2019, розпорядження №193641 від 14.11.2019, розпорядження №973 від 17.12.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) повернути ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суми пенсії, утримані на підставі розпорядження № 973 від 17.12.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії, зменшеної на підставі рішення № 41 від 08.10.2019, розпорядження №193641 від 14.11.2019 за період жовтень 2019 - листопад 2020, із урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 112010200