Справа № 420/18184/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (66354, Одеська область, Подільський район, с. Липецьке) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (66300, Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна, 105) про визнання протиправним та скасування п. 1 рішення № 2499-VIII від 30.08.2021, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п.1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №2499 - VІІІ від 30.08.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянка для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га., яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку із здійсненням заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», наступним громадянам: 1.8. ОСОБА_1 .

- зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області надати ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 - 61,482 га., або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0386 - 67.483 га., або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0637 - 10.4825 га, за межами населеного пункту Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, за межами населеного пункту Коси Слобідка - позначена на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206, та КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315, а також за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 001, площею більше 20 га., які знаходяться біля земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0104.

Ухвалою суду 11.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України.

18.11.2021 року за вх. №64582/21 від Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву.

25.11.2021 року за вх. №66078/21 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа №420/8629/21 за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області задоволено частково.

Пункт 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №1266 - VІІІ від 22.04.2021 року «Про відмову у надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», у частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку щодо ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано.

Зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області () повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 15.03.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, у відповідності з пунктом «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0206 61,482 га, або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0386 67,483 га, або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0637 10,4825 га, за межами населеного пункту Подільського району Одеської області або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за межами населеного пункту Коси Слобідка позначена на публічній кадастровій карті КОАТУУ:, зона 01, квартал 002, площею більше 29,5689 га, яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315, а також за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, яка позначена на публічній кадастровій карті: КОАТУУ , зона 01, квартал 001, площа більше 20 га, які знаходяться біля земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0104, з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набрало законної сили 28.08.2021 року.

На виконання, зокрема, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року по справі № №420/8629/21 Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області прийнято рішення «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, зокрема, ОСОБА_1 », у зв`язку із здійсненням заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

Не погоджуючись з вказаним рішенням та вважаючи його протиправним позивач звернулася до суду з даним позовом за захистом порушеного на її думку, права.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 8 статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що КАС України передбачає такі види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України), оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, вчинених при примусовому виконанні рішення суду (стаття 287 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 вказав, що зазначені правові норми КАС України (статті 382, 383) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, установленому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення або стягнення заборгованості за іншим судовим рішенням.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії", заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011 року).

Суд зауважує, що предметом спору у даній справі є фактично невиконання державним органом судового рішення у справі №420/8629/21 і намагання позивача в такий спосіб примусити Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області виконати дане судове рішення.

З системного аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Суд вважає що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року по справі № 816/2016/17, від 21 листопада 2019 року по справі №802/1933/18-а, від 06 лютого 2019 року по справі № 816/2016/17, від 08 грудня 2020 року №540/326/20.

За таких обставин суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки такий спір не може бути вирішений в жодній юрисдикції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №2499 - VІІІ від 30.08.2021 року, прийняте на виконання судового рішення у справі №420/8629/21 може бути оскаржене, відповідно до статті 383 КАС України.

У постанові від 29.07.2020 року (справа №580/1264/19) Верховний Суд вказав, що у разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку, що провадження у справі №420/18184/21 підлягає закриттю.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати, понесені ними у зв`язку з розглядом цієї справи, а саме: судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Порядок розподілу судових витрат передбачений статтею 139 КАС України.

Відповідно до частин 1, 3, 7, 8 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право на присудження на його користь понесених ним витрат у справі з відповідача суб`єкта владних повноважень - у разі задоволення (часткового задоволення) позову, або у разі відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви.

У даній справі позивач не подавав заяву про відмову від позову в порядку статті 189 КАС України.

Отже оскільки у даній справі суд не приймав рішення про задоволення (часткове задоволення) позову або про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.238 КАС України, натомість закриває провадження на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України, тому підстави для стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст.132, 140, 142, 238, 239, 243, 248, 256, 294, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі № 420/18184/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (66354, Одеська область, Подільський район, с. Липецьке) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (66300, Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна, 105) про визнання протиправним та скасування п. 1 рішення № 2499-VIII від 30.08.2021, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження, не допускається. Позивач має право звернутись до суду по справі №420/8629/21 відповідно до статті 383 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Бутенко

.