Справа № 420/13627/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 02 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 та зобов`язати вжити заходів щодо проведення спеціального розслідування по факту смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою від 06 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим що, позивачу було протиправно відмовлено у здійсненні заходів щодо проведення спеціального розслідування по факту смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

Так позивач зазначив, що ОСОБА_2 працював лікарем у медичному пункті військової частини НОМЕР_2 з 17.12.2018 року. 05 травня 2021 в результаті перенесеної коронавірусної хвороби COVID-19 чоловік позивачки ОСОБА_2 помер.

Позивач, через свого представника, звернулась до відповідача з проханням надати розпорядження про створення комісії для проведення спеціального розслідування факту смерті внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 лікаря військової частини полковника медичної служби у відставці ОСОБА_2 .

Проте листом від 16.06.2021 року позивачу було відмовлено із зазначенням, що підстав для проведення спеціального розслідування по факту смерті в наслідок інфікування немає.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов.

Ухвалою про відкриття провадження відповідача було зобов`язано надати до суду належним чином засвідчені копії матеріалів, що стали підставою для відмови у створенні комісії для спеціального розслідування по факту смерті ОСОБА_2 внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненого короновірусом SARC-CoV-2, оформленої листом від 16 червня 2021 року №475/4/1246, у строк до 06 вересня 2021 року.

Ухвалою від 04 жовтня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження ще на 30 днів у зв`язку з не наданням відповідачем витребуваних судом доказів.

Також 04 жовтня 2021 року судом на адресу відповідача було повторно направлено лист про надання витребуваних судом доказів та надання пояснень стосовно не виконання ухвали суду.

Ухвалою, що занесеною до протоколу підготовчого судового 02 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 25 листопада 2021 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, що занесена до протоколу судового засідання від 25 листопада 2021 року про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були подружжям, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.7).

ОСОБА_2 працював лікарем у медичному пункті військової частини НОМЕР_2 з 17.12.2012 року відповідно до запису у трудовій книжці (а.с.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер внаслідок двобічної вірусно-бактеріальної пневмонії, що підтверджене лікарським свідоцтвом про смерть № 56 (а.с.13-14) та свідоцтвом про смерть від 06 травня 2021 року № НОМЕР_4 (а.с. 8).

Також у лікарському свідоцтві про смерть № 56 у графі «Інші суттєві стани, які сприяли смерті, але не пов`язані із захворюванням чи його ускладненням є яке безпосередньо є причиною смерті» зазначено стан після перенесеної короновірусної хвороби COVID-19.

Матеріалами справи підтверджується, що 11 червня 2021 року через свого представника позивач звернулась до командира військової частини НОМЕР_2 із запитом про надання розпорядження про створення комісії для проведення спеціального розслідування факту смерті внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 лікаря військової частини полковника медичної служби у відставці ОСОБА_2 (а.с.15).

Листом від 16.06.2021 року командир військової частини НОМЕР_2 надав відповідь, якою зазначив, що підстав для проведення спеціального розслідування по факту смерті внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.04.2019 року № 337 немає (а.с.16).

Не погодившись з отриманою відповіддю позивач звернулась до суду з даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів затвердженого постановою КМУ від 17 червня 2020 року № 498 «Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2», факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією (спеціальною комісією) з розслідування (спеціального розслідування), що проводиться відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 34, ст. 1217), та оформляється актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася), за встановленою формою.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 передбачає розділ «Процедура розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2» (надалі Порядок).

Згідно з п. 10 Розділу «Організації розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь)», спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки; випадки смерті працівників під час виконання ними трудових (посадових) обов`язків; гострі професійні захворювання (отруєння), що призвели до тяжких чи смертельних наслідків; нещасні випадки, факт настання яких встановлено у судовому порядку, а підприємство (установа, організація), на якому вони сталися, ліквідовано без правонаступника; нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого; випадки зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов`язків; нещасні випадки з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства; нещасні випадки, що сталися з особами, фактично допущеними до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до п. 141 прим.1, розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - медичні працівники), внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб проводиться комісією з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку (далі - комісія), утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник.

Пунктом 141 прим.2 передбачено, що керівник закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник, смерть якого настала внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (далі - медичний працівник, що помер внаслідок інфікування), зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання інформації про випадок смерті медичного працівника надати повідомлення згідно з додатком 2 у паперовій формі: територіальному органу Держпраці; робочому органу Фонду; уповноваженому органу управління або наглядовій раді закладу охорони здоров`я (у разі її утворення).

Комісія утворюється у складі голови та членів комісії наказом керівника закладу охорони здоров`я не пізніше наступного робочого дня з дня надсилання повідомлення про настання нещасного випадку.

До складу комісії входять представники закладу охорони здоров`я: керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку керівником закладу охорони здоров`я покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії); посадова особа, відповідальна за організацію лікувального процесу; представник кадрової служби; представник фінансово-економічної служби; представник юридичної служби; представник первинної організації профспілки, представником якої був медичний працівник, що помер внаслідок інфікування (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці).

В пункті 141 прим.3 зазначено, що розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.

У разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, медичних експертиз для встановлення обставин і причин настання смерті медичного працівника строк проведення розслідування може бути продовжений до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень, але не більше ніж на 10 робочих днів.

Суд зазначає, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 56 від 06.05.2021 року причиною смерті ОСОБА_2 стала двобічна вірусно-бактеріальна пневмонія. Хвороба що призвела до смерті прогресуюча серцево-легенева недостатність, гострий респіраторний дистрес синдром, двобічна вірусно-бактеріальна пневмонія. А також, у п. 11 інші суттєві стани, які сприяли смерті, але не пов`язані із захворюванням чи його ускладненням, яке безпосередньо є причиною смерті, вказано «стан після перенесеної коронавірусної хвороби COVID-19».

Тобто, керівник закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник, смерть якого настала внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (далі - медичний працівник, що помер внаслідок інфікування), мав не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання інформації про випадок смерті медичного працівника надати повідомлення згідно з додатком 2 у паперовій формі: територіальному органу Держпраці; робочому органу Фонду; уповноваженому органу управління або наглядовій раді закладу охорони здоров`я (у разі її утворення).

А тому, суд доходить висновку, що по факту смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків військова частина мала вжити заходів для ініціювання проведення спеціального службового розслідування та вжити відповідні заходи для інформування Держпраці та Фонду соціального страхування.

Суду не надано докази, що відповідачем дотримані вимоги Порядку.

Тому суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача є правомірними та доведеними і належать задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення спеціального розслідування по факту смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3 «Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів» у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника (далі - особи, які мають право на виплату) проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, в якому помер медичний працівник.

А тому, суд доходить висновку, що недотримання процедури проведення спеціального розслідування причин смерті ОСОБА_2 , що пов`язані з професійним захворюванням унеможливили отримання позивачем гарантованої чинним законодавством виплати у разі наявності правових підстав.

З урахуванням вище встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що решт позовних вимог також є правомірними та належать задоволенню, та слід зобов`язати військову частини НОМЕР_2 вжити заходи щодо проведення спеціального розслідування по факту смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність будь-яких заперечень та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, в зв`язку з чим належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з задоволенням позову, сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) щодо проведення спеціального розслідування по факту смерті ОСОБА_2 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) вжити заходи щодо проведення спеціального розслідування по факту смерті ОСОБА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, з урахування п. 3 Розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення виготовлено та підписано 08 грудня 2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхтенко Л.Р. на лікарняному з 30 листопада 2021 року по 07 грудня 2021 року.

Суддя Л.Р.Юхтенко