Справа № 158/2590/21
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2590/21
Провадження № 2-а/0158/50/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2021 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді - Корецької В.В.,
за участю секретаря - Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №4 ГУНП у Волинській області ДПП Фіщука Юрія Ярославовича, Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
в с т а н о в и в :
23 вересня 2021 року до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №4 ГУНП у Волинській області ДПП Фіщука Ю.Я., Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Позивач свій позов мотивує тим, що 18.09.2021 року на адресу його проживання надійшов лист з Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП в якому знаходилася постанова серії ДП18 №453881 від 14.09.2021 року.
Відповідно до постанови серії ДП18 №453881 від 14.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 14.09.2021 року о 21 год. 22 хв. на автошляху Н-22 (Устилуг-Луцьк- Рівне 107 км. + 700 м.) водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. « НОМЕР_1 », рухався в крайній лівій смузі без наміру здійснювати поворот або розворот та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія чим порушив п.п. 11.5, 2.1.а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
Вважає, що в його діях, на момент винесення оскаржуваної постанови був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122, ст. 126 КУпАП, а накладення адміністративного стягнення у виді штрафу є незаконним. Працівником поліції не було здобуто належних та допустимих доказів, які в своїй сукупності та взаємозв`язку могли б доводити його вину у вчиненні даного правопорушення.
З врахуванням наведеного, просив суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №453881 від 14.09.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 454 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3125 грн.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву.
25.11.2021 року представником відповідача Літваком О.І. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнають, посилаючись на те, що поліцейським взводу №1 роти №4 ГУНП у Волинській області ДПП Фіщуком Ю.Я. виявлено правопорушення вчинене ОСОБА_1 , відносно нього було складено постанову серії ДП18 №453881 від 14.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
Вказують, що оскаржувана постанова складена відповідачем у відповідності до чинного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним в задоволенні позовних вимог просять відмовити у повному обсязі.
Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 3 статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Судом встановлено, що поліцейським взводу №1 роти №4 ГУНП у Волинській області ДПП Фіщуком Ю.Я. відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії ДП18 №453881 від 14.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с. 13).
Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 14.09.2021 року о 21 год. 22 хв. на автошляху Н-22 (Устилуг-Луцьк- Рівне 107 км. + 700 м.) водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. « НОМЕР_1 », рухався в крайній лівій смузі без наміру здійснювати поворот або розворот та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія чим порушив п.п. 11.5, 2.1.а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
У відповідності до п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).
У п. 2.1.а ПДР України, закріплено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, відповідач, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Так, відповідач подаючи до суду відзив на позовну заяву, додав до матеріалів справи копію відео з нагрудної відеокамери ZM0301, яку використовував поліцейський взводу №1 роти №4 ГУНП у Волинській області ДПП Фіщук Ю.Я., як доказ, що підтверджує обставини, вказані в оскаржуваній постанові, а саме, вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Із даного відео вбачається, що поліцейський взводу №1 роти №4 ГУНП у Волинській області ДПП Фіщук Ю.Я. 14.09.2021 року о 21 год. 22 хв. на автошляху Н-22 (Устилуг-Луцьк- Рівне 107 км. + 700 м.) здійснив зупинку транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 .
Причиною зупинки поліцейським водія ОСОБА_1 стало порушення п. 11.5 ПДР України, а саме, водій рухався в крайній лівій смузі без наміру здійснювати поворот або розворот. Водій ОСОБА_1 в свою чергу пояснив, що має намір здійснити поворот ліворуч, так як рухається в смт. Цумань, тому завчасно зайняв на автодорозі ліву крайню смугу для здійснення маневру.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як вбачається із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог п. 11.5 ПДР, а саме, рух в крайній лівій смузі без наміру здійснювати поворот або розворот.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при складанні постанови поліцейським взводу №1 роти №4 ГУНП у Волинській області ДПП Фіщуком Ю.Я. не були з`ясовані всі обставини справи, не надано будь-яких належних та допустимих доказів винуватості позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , а тому на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України, позов ОСОБА_1 в частині скасування оскаржуваної постанови слід задовольнити та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, суд надаючи праву оцінку щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначає наступне.
Статтею 134 КАС України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача до позовної заяви долучено ордер адвоката, копія договору про надання правової допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія квитанції до прибуткового касового ордеру та попередній розрахунок вартості наданої правової допомоги.
Із попереднього розрахунку вартості наданої правової допомоги за договором №1 від 22.09.2021 року вбачається загальна сума за надання правової допомоги в розмірі 3125 грн., яка складається з: 625 грн. укладення договору з клієнтом, попереднє опрацювання матеріалів (доказів) наданих клієнтом; 1250 грн. підготовка та подання до суду позовної заяви; 1250 грн. участь у судовому розгляді.
Однак, провадження у справі здійснювалося за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання проводилося без сторін, а отже без участі адвоката Бохонковича В.Є. - представника позивача, а тому, цю частину позовних вимог слід задовольнити частково та стягнути 1875 грн. понесених судових витрати у виді витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.
Судовий збір, відповідно до статті 139 КАС України в розмірі 454 грн. 00 коп. слід стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 134, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -
у х в а л и в :
Адміністративний позов - задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ДП18 №453881 від 14.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. за рахунок бюджетних асигнувань.
Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в розмір 1875 (одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.
У задоволені решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, адреса: м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, Волинської області.

Відповідач: Поліцейський взводу №1 роти №4 ГУНП у Волинській області ДПП Фіщук Юрій Ярославович, адреса: м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька