Справа № 420/240/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/240/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів від 16.12.2019 року № 3087 та від 18.12.2019 року № 1722 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій просив: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 3087 від 16.12.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині звільнення ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1722 о/с від 18.12.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення; поновити ОСОБА_1 в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.12.2019 і до моменту фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 16.12.2019 Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 3087 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. На реалізацію зазначеного наказу видано наказ № 1722 о/с від 18.12.2019, яким капітана поліції ОСОБА_1 (0040717), оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 з 18.12.2019. Позивач не погоджується з зазначеними наказами, вважає їх незаконними та винесеними із порушенням встановленої законом процедури, безпідставними, упередженими та такими, що підлягають скасуванню в частині звільнення зі служби в поліції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів від 16.12.2019 року № 3087 та від 18.12.2019 року № 1722 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що капітан поліції ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.1, 2 ч.1 ст.18, п.п.1, 2, 3, 7, 26 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, ч.ч.2, 3 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ч.ч.1, 2 ст.207, ч.1 ст.208, ч.ч.2, 3 ст.246 КПК України, ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», Присяги поліцейського, п.п.6, 7 розділу другого Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, п.13 розділу IV Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 № 07, п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706, та посадової інструкції, що виразилось у особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, неприйнятті до провадження справ оперативного супроводження по кримінальним провадженням, невинесенні з цього приводу відповідних постанов, укритті від обліку і нереєстрації в ЖЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі відомостей, викладених гр. ОСОБА_2 у поясненні від 21.05.2019 (щодо викрадення мобільного телефону його доньки), необ`єктивному проведенні перевірки по зверненню гр. ОСОБА_2 (неопитуванні доньки останнього та гр. ОСОБА_3 , на яку вказував заявник), перевищенні своїх повноважень, пов`язаних із безпідставним проведенням (09.10.2019 та 10.10.2019) оперативно-розшукових заходів (негласних слідчих (розшукових) дій стосовно гр. ОСОБА_4 ), нереєстрації 10.10.2019 гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_4 у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції, безпідставному утриманні останнього понад 3-х год. у Хмельницькому ВП Малиновського ВП в м. Одесі (без складання відповідних процесуальних документів), укритті від обліку і нереєстрації в ЖЄО ВП заяви гр. ОСОБА_4 (щодо участі у незаконному заволодінні автомобілем «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 ), вступі у корупційні зв`язки з останнім, вимаганні, отриманні від нього та гр. ОСОБА_5 неправомірної вигоди, що призвело до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, та неінформуванні про допущені порушення безпосереднього керівника. Крім того, надзвичайна подія за участю ОСОБА_1 набула суспільного резонансу, негативно вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, рівня довіри населення до поліції. На підтвердження вказаного факту в мережі Інтернет є певний перелік посилань з інформаційних ресурсів де висвітлюється резонансна події за участю позивача.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що презумпція невинуватості закріплює одне з основоположних правил демократичної, правової держави у сфері кримінального судочинства. Знайшовши своє втілення в Конституції України (ст.62), вона має найважливіше значення для захисту прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у кримінальному процесі, впливає на законотворчий процес. Слідчий надає доручення виключно для проведення слідчих дій, ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено підстави проведення оперативно-розшукової діяльності, достатньо лише наявності визначеної в Законі інформації для проведення оперативно-розшукової діяльності. В законодавстві відсутній такий термін як «справи оперативного супроводження по кримінальному провадженню», існують лише справи контрольно-наглядового провадження за видами злочину. Рішення про реєстрацію приймається керівником органу досудового розслідування, в даному випадку, начальником слідчого відділу. За не реєстрацію в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції ОСОБА_6 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням зазначеного, суд вирішив розглянути вказану справу в письмовому провадженні.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області, перед звільненням займав посаду. оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

На адресу начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла доповідна записка керівника УКЗ ГУНП в Одеській області про те, що 11.10.2019 року прокуратурою Одеської області розпочато кримінальне провадження № 0000564 по факту вчинення працівниками Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Як зазначено у цій довідній записці, 18.10.2019 року працівниками УСБУ в Одеській області, прокуратури Одеської області та Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві, були затриманні заступник начальника відділення поліції - начальник сектору кримінальної поліції Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_7 , старший оперуповноважений СКП Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП майор поліції ОСОБА_8 та оперуповноважений СКП Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , які були доставлені до прокуратури Одеської області для проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення обставин щодо вимагання та отримання 5000 доларів США неправомірної вигоди.

З метою перевірки зазначених відомостей наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 18.10.2019 року № 2534 було призначено службове розслідування за вказаними фактами.

За результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 13.12.2019 року службового розслідування за фактом внесення відомостей в ЄРДР та повідомлення працівникам Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП майору поліції ОСОБА_7 та капітану поліції ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

На підставі вказаного висновку 16.12.2019 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області було видано наказ № 3087 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області», яким, крім іншого, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18, п.п.1, 2, 3, 7, 26 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, ч.ч.2, 3 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ч.ч.1, 2 ст.207, ч.1 ст.208, ч.ч.2, 3 ст.246 КПК України, ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», Присяги поліцейського, п.п.6, 7 розділу другого Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, п.13 розділу IV Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 № 07, п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706, та посадової інструкції оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області «По особовому складу» № 1722 о/с від 18.12.2019 року на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 18.12.2019 року було звільнено зі служби в поліції.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку.

Згідно з ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 6) здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; 7) розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; 10) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; 11) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; 12) здійснює супроводження транспортних засобів у випадках, визначених законом; 13) видає відповідно до закону дозволи на рух окремих категорій транспортних засобів; у випадках, визначених законом, видає та погоджує дозвільні документи у сфері безпеки дорожнього руху; 14) вживає всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я; 15) вживає заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе; встановлює особу за невпізнаним трупом; 16) забезпечує безпеку взятих під захист осіб на підставах та в порядку, визначених законом; 17) у межах своєї компетенції, визначеної законом, здійснює контроль за дотриманням вимог законів та інших нормативно-правових актів щодо опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, вживає заходів щодо запобігання дитячій бездоглядності, правопорушенням серед дітей, а також соціального патронажу щодо дітей, які відбували покарання у виді позбавлення волі; 18) вживає заходів для запобігання та протидії домашньому насильству або насильству за ознакою статі; 19) здійснює охорону об`єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також бере участь у здійсненні державної охорони; 20) здійснює на договірних засадах охорону фізичних осіб та об`єктів права приватної і комунальної власності; 21) здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ; 22) здійснює у визначеному законом порядку приймання, зберігання та знищення вилученої, добровільно зданої або знайденої вогнепальної, газової, холодної та іншої зброї, боєприпасів, набоїв, вибухових речовин та пристроїв, наркотичних засобів або психотропних речовин; 23) здійснює контроль у межах своєї компетенції, визначеної законом, за дотриманням вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення; 24) сприяє забезпеченню відповідно до закону правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості; 25) виконує в межах компетенції запити органів правопорядку (правоохоронних органів) інших держав або міжнародних організацій поліції відповідно до закону та міжнародних договорів України; 26) здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону; 27) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду; 28) забезпечує інформування Комісії з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, про хід досудового розслідування, вжиття заходів для розшуку осіб, зниклих безвісти, у тому числі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, для внесення даних до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин; 29) виявляє транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб та не зареєстровані в Україні у встановлені законодавством строки; 30) вживає заходів для виявлення неправомірного керування транспортними засобами, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортні засоби використовуються для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортні засоби передано у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили їх на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, а також заходів для виявлення неправомірного розкомплектування таких транспортних засобів.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п.1-2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно з ст.16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського. Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення. У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє. У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Згідно розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження). У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Відповідно до п.4 Розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, в наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно і проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування не відомо). Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

З урахуванням зазначеного, підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

При цьому, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Відповідно до п.1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності.

Одним із принципів етики працівників Національної поліції є гідна поведінка, що охоплює повагу до гідності інших осіб, ввічливість та дотримання високої культури спілкування, доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів, недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції. Поведінка працівника Національної поліції завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07 березня 2019 року (справа № 819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі № 815/4478/16.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Зі змісту наданих матеріалів вбачається, що згідно інформаційної довідки Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі від 02.12.2019 № 38.1.-1344/19, що 04.12.2019 надійшла до УКЗ ГУНП за вх. № 9/5788, 03.10.2019 до чергової частини вказаного відділення поліції надійшла заява гр. ОСОБА_9 , 1984 року народження, про незаконне заволодіння транспортним засобом «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 (литовської реєстрації), який був припаркований по вул. Балківська, 100, у м. Одесі (ЖЄО № 19109).

04.10.2019, як вказано у цій же довідці, було розпочато кримінальне провадження № 0001344 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, досудове розслідування здійснювалось та здійснюється слідчим СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі капітаном поліції Войтенко Г.Ю.

У відповідності до довідки СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі від 02.12.2019 № 38/1-СВ 1972, що 04.12.2019 надійшла до УКЗ ГУНП за вх. № 9/5788, будь-які доручення (по кримінальному провадженню №0001344) на проведення оперативно-розшукових заходів працівникам сектора кримінальної поліції вказаного відділення поліції не надавались. Вказаний факт також підтвердила у своєму поясненні капітан поліції ОСОБА_10 (пояснення від 01.11.2019).

Згідно довідки УКР ГУНП в Одеській області від 04.12.2019 № 2/1-7944, яка 04.12.2019 надійшла до УКЗ ГУНП за вх. № 9/5790, справа оперативного супроводження кримінального провадження № 0001344, розпочатого 04.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, не заводилась. ОРС відносно осіб, які б готувались до скоєння вказаного кримінального правопорушення, також не заводилась.

У цей проміжок часу, як було встановлено дисциплінарною комісією у ході службового розслідування та під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000564 від 11.10.2019, майори поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18, п.26 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, ч.2, ч.3 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ч.ч.2, 3 ст.246 КПК України, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського та посадових інструкцій, перевищуючи свої повноваження, безпідставно (без письмових доручень, постанов слідчого, вказівок прокурора, ухвал слідчого судді) здійснили оперативно-розшукові заходи (слідчі (розшукові) дії), за результатами яких встановили гр. ОСОБА_4 , 1986 року народження, якого запідозрили у незаконному заволодінні вказаним вище автомобілем.

Про проведення цих заходів, майори поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог п.13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, начальникові сектору конвойної служби управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області підполковнику поліції ОСОБА_11 , який з 22.08.2019 по 29.10.2019 перебував на посаді начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, не доповіли.

У свою чергу, підполковник поліції ОСОБА_11 , у порушення вимог п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, дії підлеглих не контролював, що у подальшому призвело до надзвичайної події.

Під час оперативно-розшукових заходів, які 10.10.2019 відбувались о 10 год. 00 хв. біля супермаркету «Фозі», розташованому по вул. Балківській, у м. Одесі, (під приводом купівлі автомобіля «Opel Tigra», номерний знак НОМЕР_2 ) відбулась зустріч з гр. ОСОБА_4 , якого запросили до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, де у подальшому майор поліції ОСОБА_7 і капітан поліції ОСОБА_1 безпідставно звинуватили запрошеного у незаконному заволодінні автомобілем «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 .

Громадянин ОСОБА_4 повідомив (пояснення від 05.12.2019), що 09.10.2019 йому зателефонував чоловік, який не представився, та повідомив, що хоче зустрітися з приводу придбання автомобіля «Opel Tigra», номерний знак НОМЕР_2 , який належить опитаному, на що останній погодився.

Зі слів гр. ОСОБА_4 , 10.10.2019 о 10 год. 00 хв. він на своєму автомобілі прибув до супермаркету «Фозі», розташованому по вул. Балківській, у м. Одесі, де до нього підійшли працівники поліції, серед яких був майор поліції ОСОБА_8 , капітан поліції ОСОБА_1 та оперуповноважений СКП Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі старший лейтенант поліції ОСОБА_12 . Опитаний з цього приводу старший лейтенант поліції ОСОБА_12 (пояснення від 09.12.2019) факт поїздки 10.10.2019 із капітаном поліції ОСОБА_1 до вказаного супермаркету підтвердив.

У подальшому, як зазначав гр. ОСОБА_4 , працівники поліції супроводили його до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, де у відповідну книгу не записали. Також гр. ОСОБА_4 ствердив, що до вказаного відділення поліції він приїхав на власному автомобілі.

Вивченням журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, заведеного 01.01.2019 (інвент. № 83), встановлено, що 10.10.2019 гр. ОСОБА_4 у вказаному журналі зареєстрований не був.

Таким чином, на думку дисциплінарної комісії, майори поліції ОСОБА_7 , як керівник, ОСОБА_8 і капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», та п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, відповідних заходів, направлених на реєстрацію гр. ОСОБА_4 у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, не здійснили. Вказане порушення призвело до безпідставного утримання (понад тривалого часу) гр. ОСОБА_4 у приміщенні відділення поліції.

У подальшому, капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог ч.ч.1, 2 ст.207, п.п.1, 2 ч.1 ст.208 КПК України, без складання відповідних процесуальних документів безпідставно тривалий час утримували гр. ОСОБА_4 у відділенні поліції, що підтверджується відеозаписами, які були витребуванні з УЗТ ГУНП.

Дисциплінарною комісією за результатами вивчення вказаних відеозаписів встановлено, що працівники поліції та гр. ОСОБА_4 прибули до відділення поліції 10.10.2019 о 10 год. 25 хв., де останній перебував до 17 год. 41 хв. У вказаний час, як зафіксовано на відеозаписі, працівники поліції та гр. ОСОБА_4 виходять з відділення поліції. О 22 год. 40 хв. вказані працівники поліції та гр. ОСОБА_4 повертаються до відділення поліції, яке останній залишає о 00 год. 03 хв.

Водночас, старший інспектор-черговий чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 , у порушення вимог пп.2 п.1 розділу 8 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, контроль за несенням служби з охорони відділення поліції, у тому числі перепускного режиму, належним чином не здійснював, що надало можливість працівникам поліції провести гр. ОСОБА_4 до адміністративної будівлі без реєстрації у відповідному журналі.

У подальшому, як встановлено в ході службового розслідування, майор поліції ОСОБА_7 і капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та Присяги поліцейського, вступили з гр. ОСОБА_4 в корупційні стосунки, пов`язані з вимаганням від останнього неправомірної вигоди у сумі 5000 доларів США за непритягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.289 КК України. Вказані дії, як стверджує опитаний гр. ОСОБА_4 , були поєднанні з психологічним тиском, а саме погрозами притягнути його до кримінальної відповідальності.

У зв`язку з цим, зі слів гр. ОСОБА_4 , він зателефонував своїй цивільній дружині ОСОБА_13 , якій повідомив про ситуацію, що сталась, та попросив привести гроші для передачі їх працівникам поліції.

О 17 год. 41 хв., як встановлено із відеозаписів, працівники Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, у тому числі гр. ОСОБА_4 , залишають адміністративне приміщення відділення поліції та направляються до АДРЕСА_1 , де біля кооперативних гаражів виявили автомобіль «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 , у розібраному стані.

Через деякий час, як встановлено у ході службового розслідування, на місце пригоди прибув майор поліції ОСОБА_7 та слідчий СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі старший лейтенант поліції ОСОБА_14 . Останній оглянув та вилучив розібраний автомобіль, про що склав відповідний протокол.

Під час цього, як стверджує опитаний гр. ОСОБА_4 , майор поліції ОСОБА_7 і капітан поліції ОСОБА_1 продовжували вимагати від нього 5000 доларів США.

Також, до вказаного місця прибула гр. ОСОБА_13 , яка у подальшому передала гр. ОСОБА_4 25000 грн., та її знайомий - колишній інспектор криміналіст сектору криміналістичного забезпечення СВ Малиновського ВП в м. Одесі ОСОБА_5 , 1984 року народження, який наказом ГУНП від 31.05.2017 № 952 о/с був звільнений зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». Останній, як встановлено зі слів гр. ОСОБА_4 , з дозволу майора поліції ОСОБА_7 і капітана поліції ОСОБА_1 , оскільки були знайомі по службі в поліції, зобов`язався виступити посередником під час передачі грошових коштів.

О 22 год. 40 хв., як встановлено із відеозаписів, майори поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , капітан поліції ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 прибули до Хмельницького відділення поліції, де працівники поліції, у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, відповідних заходів, направлених на реєстрацію вказаних громадян у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, не здійснили. Вказане порушення призвело до безпідставного утримання цих громадян у відділенні поліції.

Водночас, старший інспектор черговий чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 , у порушення вимог пп.2 п.1 розділу 8 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, належний контроль за несенням служби з охорони відділення поліції, у тому числі за перепускним режимом, не здійснював, що надало можливість працівникам поліції провести гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 до адміністративної будівлі без реєстрації у відповідному журналі.

У подальшому, як встановлено у ході досудового розслідування, майор поліції ОСОБА_7 та капітан поліції ОСОБА_1 відібрали від останнього заяву, у якій, як стверджує гр. ОСОБА_4 , він зізнався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Також, зі слів опитаного, у нього відібрали пояснення.

Перевіркою єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України встановлено, що у жовтні 2019 року будь-які заяви гр. ОСОБА_4 в журналі ЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі не реєструвались.

Таким чином, на думку дисциплінарної комісії, майор поліції ОСОБА_7 та капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог п.п.6, 7 розділу другого Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, звернення гр. ОСОБА_4 щодо вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, в ЖЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, не зареєстрували.

Крім цього, як пояснив гр. ОСОБА_4 , майор поліції ОСОБА_7 та капітан поліції ОСОБА_1 , безпідставно вилучили у нього автомобіль «Opel Tigra», номерний знак НОМЕР_2 , та ключі до нього, при цьому будь-яких процесуальних документів не складали, що може свідчити про грубе порушення вимог ст.104 КПК України. Вказаний автомобіль, зі слів опитаного, до 14.10.2019 зберігався біля відділення поліції. В указаний день, як стверджує опитаний, вказаний автомобіль та ключі йому повернули.

О 00 год. 03 хв., як встановлено з відеозаписів та зі слів гр. ОСОБА_4 , він, майор поліції ОСОБА_8 та капітан поліції ОСОБА_1 вийшли з відділення поліції. У подальшому, як ствердив гр. ОСОБА_4 , він за вказівкою капітана поліції ОСОБА_1 поклав 25 000 гр. до автомобіля «Toyota Camry», номерних знаків, опитаний, не пам`ятає. У подальшому гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишили Хмельницьке ВП Малиновського ВП в м. Одесі.

З метою припинення і документування протиправних дій майора поліції ОСОБА_7 та капітана поліції ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_4 11.10.2019 звернувся до прокуратури Одеської області, де було розпочато кримінальне провадження № 0000564 за фактом вчинення поліцейськими кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

16.10.2019 о 20 год. 00 хв. капітан поліції ОСОБА_1 та майор поліції ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_3 , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та Присяги поліцейського, отримали від гр. ОСОБА_4 , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, частину неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США.

Далі, майор поліції ОСОБА_7 , капітан поліції ОСОБА_1 , продовжуючи реалізовувати свій протиправні дії, призначили 18.10.2019 гр. ОСОБА_5 , який був посередником, зустріч в районі площі Льва Толстого у м. Одесі, для отримання решти неправомірної вигоди.

18.10.2019 об 11 год. 05 хв. майор поліції ОСОБА_7 та капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та Присяги поліцейського, самоусунулись від виконання посадових інструкцій, і на автомобілі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_3 , прибули до вказаної вище площі, де одержали від ОСОБА_5 , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, решту обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США за непритягнення гр. ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.289 КК України.

Після одержання неправомірної вигоди, майор поліції ОСОБА_7 та капітан поліції ОСОБА_1 намагалися втекти з місця протиправних дій, при цьому викинули грошові кошти. У подальшому вказані працівники поліції були затриманні у адміністративній будівлі Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

18.10.2019 о 00 год. 51 хв. майор поліції ОСОБА_7 та 19.10.2019 о 01 год. 27 хв. капітан поліції ОСОБА_1 були затриманні працівником Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві, у відповідності до ст.208 КПК України.

19.10.2019 вказаним працівникам поліції повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а 20.10.2019 слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_15 обрала майору поліції ОСОБА_7 та капітану поліції ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у сумі 351225 грн., кожному, які останні внесли у подальшому. Вказана надзвичайна подія набула громадського резонансу.

Вивченням службової діяльності капітана поліції ОСОБА_1 встановлено, що наказом Головного управління від 28.11.2018 № 1800 о/с останній був призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

У відповідності до посадової інструкції, на капітана поліції ОСОБА_1 покладаються обов`язки, у тому числі щодо документування, виявлення відповідних видів злочинної діяльності, розгляду листів і заяв підприємств, юридичних та фізичних осіб, місцевих органів влади з питань, що належить до компетенції підрозділу.

Однак, капітан поліції ОСОБА_1 посадові інструкції та вимоги законодавчих актів України та наказів МВС України належним чином не виконував.

Так, 21.05.2019 о 08 год. 00 хв., о 09 год. 35 хв. та о 22 год. 05 хв. до чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі надходили повідомлення мешканця м. Одеси - гр. ОСОБА_2 , 1988 року народження, про виявлення відсутності мобільного телефону «Huawei», який могла викрасти 20.05.2019 його знайома (ЄО № 9015, ЄО № 9018 та № 9023).

Розгляд вказаних звернень було доручено капітану поліції ОСОБА_1 , який 21.05.2019 опитав заявника. У поясненні гр. ОСОБА_2 повідомив, що 20.05.2019 у нього в гостях перебувала знайома гр. ОСОБА_16 , яка через деякий час пішла. Через деякий час, як стверджував опитаний, він виявив відсутність свого мобільного телефону та мобільного телефону доньки.

Після цього, як встановлено у ході службового розслідування, капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», та п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п.п.6, 7 розділу другого Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, та посадових інструкцій, факт зникнення мобільного телефону доньки гр. ОСОБА_2 в ЖЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі не зареєстрував. 06.11.2019 вказаний факт був зареєстрований в ЖЄО за № 21469 працівниками УОАЗОР ГУНП, які здійснювали відповідну перевірку в Хмельницькому ВП.

У подальшому капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», відомості, викладенні гр. ОСОБА_2 у поясненні не перевірив, доньку останнього і гр. ОСОБА_17 щодо зниклих телефонів не опитав та склав з цього приводу 21.05.2019 необ`єктивний висновок, який 03.06.2019 був затверджений керівництвом відділення.

Також з`ясовано, що на момент перевірки, яку у листопаді 2019 року здійснювали працівники УКР ГУНП, за сектором кримінальної поліції Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області обліковується 38 справ оперативного супроводження по кримінальним провадженням. Однак, капітан поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог п.13 розділу IV Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 № 07, жодної із цих справ до свого провадження не прийняв. Вказані порушення підтверджуються довідкою УКР ГУНП від 14.11.2019, яка 04.12.2019 надійшла до УКЗ Головного управління.

В рамках проведення службового розслідування майор поліції ОСОБА_7 та капітан поліції ОСОБА_1 (пояснення від 28.10.2019) надавати пояснення відмовилися, посилаючись на ст.63 Конституції України. 04.12.2019 вказані працівники поліції надали пояснення лише з приводу подій, які 18.10.2019 відбувались під час їх затримання працівниками УСБУ в Одеській області, прокуратури Одеської області та Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві.

З метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, на підставі Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, було зібрано та опрацьовано матеріали, що стосуються службового розслідування, в яких було виявлено грубі порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УІІІ, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», Закону України «Про звернення громадян», КПК України та наказів МВС України.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про оперативно розшукову діяльність» підстави для проведення оперативно-розшукової діяльності можуть міститися в заявах, повідомленнях громадян, посадових осіб, громадських організацій, засобів масової інформації, у письмових дорученнях і постановах слідчого, вказівках прокурора, ухвалах слідчого судді, суду, матеріалах правоохоронних органів, у запитах і повідомленнях правоохоронних органів інших держав та міжнародних правоохоронних організацій, а також запитах повноважних державних органів, установ та організацій, визначених Кабінетом Міністрів України, про перевірку осіб у зв`язку з їх допуском до державної таємниці, до роботи з ядерними матеріалами та на ядерних установках.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про оперативно - розшукову діяльність» заборонено приймати рішення про проведення оперативно-розшукових заходів при відсутності підстав, передбачених у цій статті.

Відповідно до ч.1 ст.207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно з ч.2 ст.246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269 - 1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.3 ст.246 КПК України рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором. Слідчий зобов`язаний повідомити прокурора про прийняття рішення щодо проведення певних негласних слідчих (розшукових) дій та отримані результати. Прокурор має право заборонити проведення або припинити подальше проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Інструкція про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 № 07, безпосередньо регламентує підстави та порядок проведення оперативними підрозділами Національної поліції України оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи.

Відповідно до п.п.6, 7 Розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події та у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Згідно з п.8 Розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, контроль за виконанням доручень слідчих працівниками оперативних підрозділів територіального органу, підрозділу поліції покладається на керівника територіального органу.

Відповідно до пп.2 п.1 Розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, зобов`язує оперативного чергового здійснювати контроль за несенням служби і веденням журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених.

Суд зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. В свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Суд зазначає, що дискредитація за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують поліцейських та власне органи Національної поліції України, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, на думку суду, висновки відповідача про порушення позивачем вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18, п.п.1, 2, 3, 7, 26 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, ч.ч.2, 3 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ч.ч.1, 2 ст.207, ч.1 ст.208, ч.ч.2, 3 ст.246 КПК України, ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», Присяги поліцейського, п.п.6, 7 розділу другого Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, п.13 розділу IV Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 № 07, п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706, та посадової інструкції, що виразилось у особистій недисциплінованості, невиконанні норм діючого законодавства України, неприйнятті до провадження справ оперативного супроводження по кримінальним провадженням, невинесенні з цього приводу відповідних постанов, укритті від обліку і не реєстрації в ЖЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі відомостей, викладених гр. ОСОБА_2 у поясненні від 21.05.2019 (щодо викрадення мобільного телефону його доньки), необ`єктивному проведенні перевірки по зверненню гр. ОСОБА_2 (неопитуванні доньки останнього та гр. ОСОБА_3 , на яку вказував заявник), перевищенні своїх повноважень, пов`язаних із безпідставним проведенням (09.10.2019 та 10.10.2019) оперативно-розшукових заходів (негласних слідчих (розшукових) дій стосовно гр. ОСОБА_4 ), нереєстрації 10.10.2019 гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_4 у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції, безпідставному утриманні останнього понад 3-х год. у Хмельницькому ВП Малиновського ВП в м. Одесі (без складання відповідних процесуальних документів), укритті від обліку і нереєстрації в ЖЄО ВП заяви гр. ОСОБА_4 (щодо участі у незаконному заволодінні автомобілем «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 ), вступі у корупційні зв`язки з останнім, вимаганні, отриманні від нього та гр. ОСОБА_5 неправомірної вигоди, що призвело до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, та неінформуванні про допущені порушення безпосереднього керівника є повністю обґрунтованими.

Враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Суд зазначає, що відсутність вироку суду про визнання його винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни. Зокрема в наказі про звільнення вказаний пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не пункт 10 цієї норми.

Законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, як визначено частиною 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а й обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 815/2443/16, від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а, від 26 січня 2021 року у справі № 2140/1342/18, від 13 серпня 2020 року у справі № 817/3305/15, від 24 листопада 2020 року у справі № 2140/1341/18, від 15 квітня 2021 року у справі № 240/2677/20, від 10 червня 2021 року у справі № 420/241/20.

Посилання позивача, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, що здійснені з невірними тлумаченням норм законодавства.

Суд зазначає, що дисциплінарна комісія в межах наданих повноважень сама обирає вид дисциплінарного стягнення, враховуючі усі обставини, які мають та мали місце при вчиненні особою дисциплінарного проступку.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції.

При цьому, будь-яких порушень з боку Головного управління Національної поліції в Одеській області під час проведення службового розслідування та прийняття спірних наказів в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення зі служби в поліції під час розгляду справи судом виявлено не було.

За таких обставин, оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.12.2019 року № 3087 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області» в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції на капітана поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області та від 18.12.2019 року № 1722 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляди звільнення зі служби), прийняті відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не належать до задоволення.

Оскільки на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади, тому відсутні підстави для поновлення його на службі в органах Національної поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Академіка Флатова, 15-А, м. Одеса, 65080, ідентифікаційний код 40108740) про визнання протиправними та скасування наказів від 16.12.2019 року № 3087 та від 18.12.2019 року № 1722 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко