Справа № 540/2551/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2551/21
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року по справі №540/2551/21 за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2021 року Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до адміністративного суду з позовом до Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (далі відповідач) з вимогою стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції у розмірі 4 071 360,09 грн та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 43 156,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що згідно ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (далі - Закон № 875-ХІІ) для підприємств, установ і організацій установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Виконанням нормативу робочих місць у вказаній кількості вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією інвалідів, для яких це місце роботи є основним. Відповідачем подано звіт за формою 10-ПОІ № 1831 від 24.02.2021 за 2020 рік, зі змісту якого слідує, що 19 робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, не зайняті ними у 2020 році, у зв`язку з чим АТ "Херсонобленерго" повинно було до 16.04.2021 сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 4 071 360,09 грн. Внаслідок несплати адміністративно-господарських санкцій у встановлені законодавством строки, відповідачу нарахована пеня у сумі 43 156,31 грн. Оскільки вищевказані суми відповідачем не сплачено, утворилася заборгованість у розмірі 4 114 516,40 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, оскільки підприємством вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо працевлаштування інвалідів. Зокрема, відповідачем були створені робочі місця для осіб з інвалідністю, про що повідомлено центр зайнятості шляхом подачі звіту за формою 3-ПН, внаслідок чого протягом 2020 року прийнято на роботу 5 осіб. Крім того, підприємство подавало оголошення до газети "Гривна", у яких повідомлялося про наявність вільних вакансій для інвалідів, а також Херсонським міським центром зайнятості для товариства було організовано 3 міні ярмарки вакансій. Зазначає, що обов`язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування. В діях АТ "Херсонобленерго" відсутня вина у не працевлаштуванні осіб з інвалідністю на 19 створених робочих місць, що виключає господарсько-правову відповідальність відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 14 липня 2021 року позов ОСОБА_1 у задоволенні позовної заяви Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, а саме не досконало проаналізовано доводи сторін та надані ними докази, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував того, що основним завданням державної служби зайнятості є право, а не обов`язок направляти для працевлаштування на підприємства, установи і організації при наявності вільних робочих місць громадян, які звертаються до служби зайнятості, відповідно до рівня їх освіти і професійної підготовки. При цьому зазначено, що звернення до органів влади, надання звітності про наявність вакансій для осіб з інвалідністю, не можуть вважатися виконанням нормативу працевлаштування.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Акціонерного товариства "Херсонобленерго" спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Обставини справи.

Судом встановлено, 24.02.2021 АТ "Херсонобленерго" подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт форми № 10-ПОІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2020 рік, за яким середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 2404 осіб; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 77 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, спеціально створених - 96 осіб; фонд оплати праці штатних працівників 515 134,20 тис. грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника 214 282,11 грн.

Листом від 15.03.2021 за № 02-08/1831 Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів повідомило АТ "Херсонобленерго" про необхідність сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 4 071 360 грн за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів.

За несплату відповідачем адміністративно-господарських санкцій у встановлений строк позивачем нарахована пеня у сумі 43 156,31 грн.

Вказані суми адміністративно-господарських санкцій та пені відповідачем не сплачені, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у 2020 році відповідачем було вжито усіх залежних від нього заходів для створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, а отже, ним виконані обов`язки, покладені ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а тому у позивача відсутні правові підстави для нарахування адміністративно-господарських санкцій та пені.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом № 875-ХІІ визначені основи соціальної захищеності інвалідів в Україні та їм гарантовані рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб житія згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до чатини 3 статті 18 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст.19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Частиною 9 статті 19 Закону №875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення форми звітності №10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів», затвердженої наказом Міністерства праці України від 10 лютого 2007 року №42, у рядку 03 Звіту відображається кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених роботодавцем, відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, встановленого статтею 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» Показник рядка 03 визначається для роботодавців, у яких працює від 25 осіб, шляхом множення показника рядка 01 (середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік) на 4%. При цьому кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях відображається в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, його необхідно округлити до цілого (якщо після коми число 5 і більше, то воно округлюється в бік збільшення).

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Згідно з пункту 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року №70, роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону №875-ХІІ порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Механізм нарахування пені встановлено Порядком нарахування пені та її сплати, затвердженогонаказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15 травня 2007 року за №223.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку нарахування пені та її сплати адміністративно-господарська санкція - це грошове зобов`язання, альтернативне зобов`язанню самостійно здійснити працевлаштування інвалідів відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», сплачується у порядку і розмірах, передбачених наведеним Законом та постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 31 січня 2007 року №70.

Отже, на підприємства покладається обов`язок щодо створення за власні кошти, у межах доведеного нормативу, робочих місць для працевлаштування інвалідів, щорічне надання до відділень Фонду соціального захисту інвалідів відомостей про середню річну заробітну плату на підприємстві, середньооблікову чисельність штатних працівників облікового складу та про кількість працюючих інвалідів та інформування державної служби зайнятості та місцевих органів соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, па яких може використовуватися праця інвалідів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо реалізації інвалідами права на трудову зайнятість» №3483-ІV від 23 лютого 2006 року Закон України №875-ХІІ доповнено статтею 18-1, з якої вбачається, що інвалід, який не досяг пенсійною віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань. Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для інвалідів, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, виконанню відповідними органами умов працевлаштовувати інвалідів повинно передувати вжиття підприємством необхідних заходів для забезпечення такого працевлаштування, до яких належать, зокрема, створення в установленому порядку робочих місць у межах нормативу та інформування названих органів про наявність таких вакантних посад для інвалідів. В свою чергу,законне покладає обов`язок на підприємство здійснювати самостійний пошук працівників - інвалідів.

Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органи зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю, є звіт форми №3-ПН.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі №804/8007/16, від 13 червня у справі №819/639/17.

Доводи апеляційної скарги

Щодо посилання апелянта на те, що звернення до органів влади, надання звітності про наявність вакансій для осіб з інвалідністю, не можуть вважатися виконанням нормативу працевлаштування, колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копій звітів форми 3-ПН від 03.01.2020 р., від 12.02.2020 р., від 28.05.2020 р., від 17.07.2020 р., від 28.09.2020 р., згідно яких АТ "Херсонобленерго" повідомляло центр зайнятості про наявність вакансій для інвалідів у січні - 31, у лютому, березні, квітні - 30, у травні - 28, у червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні - 27.

Протягом 2020 року на підприємстві працевлаштовано 5 осіб з інвалідністю, що підтверджується наданими до суду розпорядженнями про прийняття на роботі від 25.08.2020 р. № 604-к, від 08.07.2020 р. № 483-к, № 484-к, від 21.02.2020 р. № 187-к, від 14.02.2020 р. № 136-к, з відповідними довідками МСЕК про встановлення інвалідності.

Крім того, відповідно до листа Херсонського міського центру зайнятості від 08.04.2021 р. за № 2120/04/1338/21 центром зайнятості для АТ "Херсонобленерго" було організовано 3 міні ярмарки вакансій 23.01.2020 р., 03.03.2020 р., 29.09.2020 р.

Також згідно наданих до суду копій газети "Гривна" відповідач протягом 2020 року систематично подавав оголошення про наявність вільних вакансій для інвалідів із зазначенням номерів телефонів для отримання відповідної інформації.

Вказане свідчить, що АТ "Херсонобленерго" вживалися всі залежні від нього заходи щодо працевлаштування інвалідів на вакантні посади на підприємстві.

Також, позивачем не наведені та відсутні докази безпідставної відмови особам з інвалідністю, які самостійно зверталися до відповідача з метою працевлаштування, оскільки такі особи до відповідача не зверталися.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що у 2020 році відповідачем було вжито усіх залежних від нього заходів для створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, а отже, ним виконані обов`язки, покладені на нього ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а тому, у позивача відсутні правові підстави для нарахування адміністративно-господарських санкцій та пені.

З системного аналізу вимог чинного законодавства та обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат згідно вимог ст.139 КАС України не передбачено.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року по справі №540/2551/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.