Справа № 340/5192/21
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Кропивницький срава № 340/5192/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ - 43142606)
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення №5, яким встановлено порушення п.1 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95-ВР від 06.07.1995 року із змінами та доповненнями та на підставі підпунктів 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодекс України і абз.1 п.11 розд. ІІ Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95-ВР від 06.07.1995 року із змінами та доповненнями, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій 5 гривень 90 копійок;

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення №5, яким встановлено порушення част.20 ст.15 Закону України №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодекс України і абз.7 частини 2 статті 17 Закону України №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями), застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмір 17 000 гривень;

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення №5, яким встановлено порушення частини 53 статті 15 Закону України №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями) та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодекс України і абз.16 частини 2 статті 17 Закону України №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями), застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмір 17 000 гривень.

ІІ. виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що перевірка призначена та проведена з порушенням ПК України. Крім того, вказував, що ним не було допущено порушень правил торгівлі тютюнових виробів і штрафні санкції неправильно застосовано, оскільки вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а реалізацію тютюнових виробів здійснював суб`єкт господарської діяльності, якому передано в оренду нежитлове приміщення.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

ІІІ. Заяв (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі

Ухвалою від 27.09.2021 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду у прядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.10.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

Додаткових заяв чи клопотань до суду подано не було.

Згідно частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 2 статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Працівниками ГУ ДПС у Кіровоградській області відповідно до наказу керівника ГУ ДПС у Кіровоградській області від 03.02.2021 року №113-п на підставі ст.19-1, п.п.20,1.2, 20.1.4, 20.1.8 -20.1.11 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України та направлення №204 від 03.02.2021 року, проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить ФОП ОСОБА_1 за період діяльності платника з 01.01.2020 по 08.02.2021 року, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Так, перед проведенням фактичної перевірки 04.02.2021 р. працівниками ГУ ДПС придбано одну пачку тютюну для куріння «LD» вартістю 49,00 грн. та кава вартістю 10 грн., продаж товару здійснив продавець ОСОБА_2 . За результатом проведення контрольно розрахункової операції складено акт від 04.02.2021 року.

За наслідками проведеної перевірки уповноваженими особами відповідача складено акт (довідку) за реєстраційним №366/11/11/РАО/ від 04.02.2021 року.

В ході проведення перевірки вказаної господарської одиниці встановлені наступні правопорушення:

- п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- ч.53 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»;

- ч.20 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етиловою, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

На підставі акту (довідки) перевірки за реєстраційним №366/11/11/РАО/ від 04.02.2021 року ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 24.02.2021:

- №5, застосовано суму штрафні (фінансових) санкцій в сумі 5,90 грн., за порушення п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадською харчування та послуг,

- №5, яким до позивача застосовано адміністративні штрафи та штрафні санкції у розмірі 17000,00 грн. (роздрібна торгівля без наявності ліцензій),

- №5, яким до позивача застосовано адміністративні штрафи та штрафні санкції у розмірі 17000,00 грн. (зберігання тютюнових виробів не внесених до Єдиного реєстру).

Не погоджуючись з такими рішеннями податкового органу, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пп. 75.1.3 ст. 75 ПКУ фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Функції контролюючих органів передбачено ст. 19 прим. 1 ПКУ.

Зокрема, пп. 19 прим. 1.1.1 п. 19 прим. 1.1 ст. 19 прим. 1 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 ст. 41 ПК України, виконують функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій ст. 19 прим. 3 ПК України, щодо здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проведення відповідно до законодавства перевірок та звірок платників податків.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова/позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77, пункт 78.5 статті 78 ПК України).

При цьому, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ст. 80 ПК Укоаїни).

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Абзацами першим-четвертим підпункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що було отримано наказ та направлення про проведення перевірки, що підтверджується відміткою ОСОБА_2 .

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

При цьому абзац п`ятий підпункту 81.1 статті 81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту 81.1 статті 81 ПК України).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки:

- непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення);

- оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Вказані висновки узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, постанова від 21.02.2020, справа №826/17123/18, адміністративне провадження №К/9901/25669/19.

Разом з тим, згідно Наказу №113-п від 03.02.2021 року підставою фактичної перевірки, що мала місце відповідачем визначено ст.19-1, п.п.20.1.2, 20.1.4. 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст.20, п.п.75.13, п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що не зазначення підстави в наказі на проведення на перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до викладеного вище п.п.81.1 ст.81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, наприклад у постанові від 21 січня 2021 року по справі № 460/1239/19 (адміністративне провадження №К/9901/31029/19).

Таким чином, відповідачем фактична перевірка призначена та проведена у порядку та в спосіб встановлений Податковим кодексом України.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до частини дванадцятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абзацом 5 частини другої 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Зазначені приписи законодавства зобов`язують суб`єктів господарської діяльності діяти згідно встановлених правил, невиконання яких зумовлює юридичну відповідальність, зокрема, застосування штрафних санкцій.

У справі, що розглядається судом встановлено, що як вбачається з матеріалів перевірки, податковим органом виявлено факт реалізації тютюнових виробів продавцем ОСОБА_2 , що зафіксовано та відображено в акті (довідці) за реєстраційним №366/11/11/РАО/ від 04.02.2021 року.

Досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено, що перед початком фактичної перевірки працівниками контролюючого органу була проведена контрольна розрахункова операція, в ході якої було придбано каву та 1 пачку сигарет «LD» compact на загальну суму 59,00 грн. Розрахунки проводились за допомогою платіжної картки, через Р0S - термінал, який використовується в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується матеріалами перевірки скрин-шотом проведення без рахункової оплати на суму 59.00 грн.

В ході фактичної перевірки перевіряючими за №102 було викликано наряд поліції (виклик №5479), для виконання дій передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, в частині складання відповідного протоколу та вилучення тютюнових виробів, які реалізуються без наявності відповідної ліцензії.

Так, постановою Кропивницького апеляційного суду від 17.05.2021 року у справі №33/4809/193/21, скасовано постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.04.2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП про адміністративні правопорушення- скасовано, провадження у справі закрито за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту постанови суду апеляційної інстанції, зазначено, що протокол серії від 07.02.2021 року, складений саме відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.155-1 КУпАП, оформлений інспектором ДПС в області Бабалічем В.М. з грубим порушенням вимог ст.ст. 19,57,59,63 Конституції України, ст.ст. 254,256,268 КУпАП, а по суті складений безграмотно, оскільки в протоколі, обставини справи, які підлягають доказуванню та фабула обвинування викладена без посилання на конкретні норми податкового та законодавства у сфері регулювання встановленого порядку проведення розрахунків, дані про функціональні обов`язки ОСОБА_2 , як продавця продовольчих товарів, взагалі відсутні.

В протоколі відсутній запис про додатки /результати перевірки/ та про вилучення з магазину продовольчих товарів ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів, тобто підакцизних товарів, при тому, що відсутність у підприємця ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами фактично виключає можливість провести реалізацію такого товару за допомогою РРО.

Суд апеляційної інстанції вказав, що посилання податкового інспектора Бабаліча В.М. в акті перевірки про відсутність між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трудового договору є припущенням, яке належними доказами не підтверджено.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи досліджено копію наказу №09/11/20-1 з якого встановлено, що ОСОБА_2 з 09.11.2020 року звільнена з посади продавця продовольчих товарів, за угодою сторін, а на її місце /відповідно до наказу, трудового договору та табелю робочого часу/ прийнято ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст.155-1 КУпАП, яке інкримінувалось ОСОБА_2 передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у виді накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб- від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 155-1 КУпАП можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Однак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУаАП.

Таким чином, підчас розгляду даної справи судом не надавалася оцінка виявленому факту порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», які допустив саме суб`єкт господарювання, а не фізична особа відповідальність передбачена КУпАП.

Встановлення Кропивницьким апеляційним судом під час розгляду справи №33/4809/193/21 того, що ОСОБА_2 не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУаАП, оскільки між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трудового договору не спростовує встановленні факт продажу тютюнових виробів (пачки цигарок «LD» compact місткістю 20 шт.)

Крім того, судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 року у справі №340/2394/21 позов ФОП ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову №366/11/11РРО//ІП-ФС про накладення штрафу у розмірі 6 000,00 грн.

У свою чергу суд зауважує, що під час розгляду справи №340/2394/21 судом надавалася оцінка обставинам та доказам щодо наявності правових підстав допущення ОСОБА_2 до роботи у ФОП ОСОБА_1 без укладення трудового договору та відповідно наявності підстав для притягнення ФОП ОСОБА_1 , як суб`єкта господарювання до відповідальності за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі - Порядок №509)

Тому, підчас розгляду справи судом №340/2394/21 судом також не надавалася оцінка виявленому факту порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», які допустив саме позивач як суб`єкт господарювання.

Суд зауважує, що чиним законодавством встановлений принцип індивідуальної відповідальності. Він ґрунтується на основних засадах, сформульованих у ст.4 ПК України, зокрема на засадах принципу загальності оподаткування, за яким кожна особа повинна сплачувати податки особисто і такі обов`язки не можуть бути покладені на іншу особу.

У межах спірних правовідносин оцінці підлягають оскаржені рішення відповідача у контексті того, чи доводять (встановлюють) такі матеріали вину саме суб`єкта господарювання у інкримінованому вчинку.

Як вбачається з матеріалів у ході цієї перевірки встановлено факт здійснення господарської операції продаж тютюну ОСОБА_2 без відповідної ліцензії, без застосування нею РРО та без видачі розрахункового документу. Присутність в магазині ОСОБА_2 та реалізації цигарок підтверджується поясненнями самої позивачки ФОП ОСОБА_1 від 04.02.2021 року, скрин-шотом безгатівкової оплати від 04.05.2021 року. Крім того, актом проведення контрольно розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 04.02.2021 року у якому зазначено, що під час контрольної розрахункової операції було придбано 1 пачку сигарет «LD» compact місткістю 20 шт. у пачці МАП- 16 АЕАУ №250284, ТВ ЗФ 20/4. Оплата за товар проведена через Р0S-термінал при цьому готівка через РРО не проведена. Акт підписаний ОСОБА_2 без будь-яких зауважень. Також підтверджується актом (довідку) за реєстраційним №366/11/11/РАО/ від 04.02.2021 року, у якому зазначено, що перевіряючими в магазині виявлено зберігання 3 пачок сигарет «LD» compact місткістю 20 шт. МАП - 16 АЕАУ №250286 ТВ ЗФ 20/4; 16 АЕАУ 2500285 ТВ ЗФ 20/4; 16 АЕАУ 2500281 ТВ ЗФ 20/4; 9 пачок сигарет «Прима» б/ф по ціні 41,00 грн. МАП- 26 ААИЮ №№ 463520; 463509; 463516; 463512; 463510; 463514; 463517; 463521; 463503; сигарети «Прима», синя з/ф МАП - 26 АТАЇ 172910; 1 пачка «West» з/ф МАП 26 АТАЙ №437121 та ін. Акт підписаний ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 без будь-яких зауважень щодо праведної перевірки.

Разом з тим, у акті (довідку) за реєстраційним №366/11/11/РАО/ від 04.02.2021 року зазначено, що о 17 год 40 хв. до магазину «Лавка» прибув дільничний інспектор офіцер поліції Подурець Д.О. (номер жетону 141263), яким було складено протокол про адміністративне правопорушення та вилучено 49 пачок сигарок.

Також, в матеріалах справи наявний акт вилучення тютюнових виробів від 04.02.2021 року дільничний інспектор офіцер поліції Подурець Д.О. у присутності інспекторів ОСОБА_4 та Чудіна Т.С.

Позивачем ані під час проведення контрольного заходу, ані під час розгляду справи судом не пред`явлено ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Крім того, суд зазначає, що позивачка не заперечує факту відсутності у неї таких ліцензій.

Як зазначалося, згідно з абзацом п`ятим частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами є окремими видами господарської діяльності, право на провадження яких передбачає отримання різних ліцензій.

Враховуючи викладене, здійснення роздрібної торгівлі тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій є різними правопорушеннями, за які передбачено застосування до суб`єкта господарювання штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень, окремо за кожне з порушень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 року по справі № 818/856/16 (адміністративне провадження № К/9901/41868/18).

У той же час, для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР у відповідача мають бути документи, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, оскільки застосування вказаних штрафних санкцій можливе лише за умови встановлення та доведення складу правопорушення.

Поряд з цим, суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, а також обґрунтування щодо неправомірності застосування штрафних санкцій за не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій, при здійсненні роздрібної торгівлі тютюновими виробами та не подання до органів податкової служби відомостей про об`єкти оподаткування згідно заяви ф. 20-ОПП.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

На думку Кіровоградського окружного адміністративного суду, відповідач довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №5, №5, №5 від 24.02.2021 року, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у свою чергу суд прийшов до переконання про необгрунтованість та надуманість заявлених позивачкою вимог, оскільки позивачка не довела обставин, на яких ґрунтуються її вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Фізичної особи підприємеця ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

VІ. Судові витрати.

Відповідно до ст. 139 КАС України у разі відмови в задоволенні позовних вимог відмовлено, сплачений судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) повністю.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук