Справа № 671/1648/21
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1648/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.,

при секретарі Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії ЕАО № 4869972 від 07.10.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити, відшкодувати йому сплачений судовий збір у сумі 454,00 грн., а також відшкодувати з бюджетних асигнувань УПП в Вінницькій області сплачений ним штраф в сумі 510,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що поліцейським УПП в Вінницькій області сержантом поліції Конопацьким В.О., його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 510,00 грн.

Вказує, що постановою серії ЕАО № 4869972 від 07.10.2021 року його було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за те, що 07.10.2021 року о 00 год. 58 хв. він, перевозив вантаж на т/з, фактична маса якого за документами перевищує максимально допустиму вагу навантаження, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що оскільки, в процесі складання постанови у нього не було можливості надати письмові пояснення, щодо наявності дозволу та дозвільних габаритів, це змусило його отримати постанову з метою її оскарження у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 повідомляє, що 08.10.2021 р. ним було проведено оплату штрафу за оскаржуваною постановою в розмірі 510,00 грн., згідно квитанції № 54979925, з метою уникнення звернення постанови до примусового виконання в подвійному розмірі.

Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, дії інспектора щодо винесення постанови від 07.10.2021 року серії ЕАО № 4869972 незаконні, а постанова підлягає скасуванню в судовому порядку.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 в своєму позові просив справу слухати у його відсутності.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився.

За таких обставин, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18 січня 2001 року (далі Правила) вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Правил).

Пунктом 25 Правил визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Судом встановлено, що поліцейським УПП в Вінницькій області сержантом поліції Конопацьким В.О., 07.10.2021 року була винесена постанова серії ЕАО № 4869972 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 , та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно з вказаною постановою «07.10.2021 року о 00 год. 58 хв. ОСОБА_1 , перевозив вантаж на т/з, фактична маса якого за документами перевищує максимально допустиму вагу навантаження, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення» (а.с. 8).

Суд вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, виходячи з такого.

В оскаржуваній постанові ОСОБА_1 ставиться в вину перевезення вантажу з перевищенням максимально допустимої ваги навантаження.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з`ясовані ці обставини.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , а саме: перевезення вантажу, маса якого перевищує максимально допустиму вагу, окрім оспорюваної постанови будь-якими доказами відповідачем не підтверджено, окрім того в постанові не вказано на скільки вага перевищувала дозволену.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

За визначенням наданим у п. 2 цього Порядку, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль-це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль-визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п. 3 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку № 879).

Враховуючи наведене, оспорювана позивачем постанова підлягає скасуванню, оскільки судом не здобуто та відповідачами не надано належних та допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Водночас, суд вважає, що вимога позивача про відшкодувати сплаченого штрафу у сумі 510,00 грн. з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання постанови серії ЕАО № 4869972 від 07.10.2021 року добровільно сплачено штраф у розмірі 510,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 54979925 від 07.10.2021 року (а.с. 15).

Повернення коштів сплачених позивачем на виконання штрафу у розмірі 510,00 грн., має здійснюватися на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 № 1650/24182.

Відповідно до вимог ст. 45 Бюджетного кодексу України та Порядку № 787 від 03.09.2013 року, органи Державної казначейської служби України здійснюють повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Згідно п. 3 Порядку № 787 від 03.09.2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 від 03.09.2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Контролюючим органом в розумінні положень п. 5 Порядку є Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, оскільки саме на виконання його рішення сплачено штраф позивачем.

Таким чином, сплачений адміністративний штраф може бути повернуто управлінням держказначейства у визначеному порядку лише на підставі висновку органу, який застосував адміністративне стягнення (штраф), та цьому має передувати звернення фізичної особи до відповідного органу з письмовою заявою про надання висновку про повернення помилково сплаченого адміністративного штрафу.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із відповідною заявою та результатів його розгляду, зокрема отримання відмови, що б могло бути підставою для вирішення даного питання в судовому порядку.

Тому, враховуючи зазначене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування сплаченого штрафу, оскільки вважає їх передчасними та необгрунтованими.

Що стосується стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132-1, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 72, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії ЕАО № 4869972 від 07.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24; ідентифікаційний код юридичної особи - 40108824)

Повне судове рішення складено 06 грудня 2021 року.

Суддя О.М. Бабій