Справа № 460/2199/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/2199/21 пров. № А/857/17302/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року в справі №460/2199/21 (головуюча суддя Гудима Н.С., м. Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльності щодо недотримання встановленого законом 5-денного строку надання відповіді на запит від 21.12.2020, наданого у відповідності до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації та зобов`язати надати відповідь на запит від 21.12.2020 у відповідності до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації;

б) визнати протиправними дії щодо відмови відповіддю від 29.01.2021 №501/130/3 в задоволенні запиту на інформацію від 21.01.2021 та зобов`язати надати відповідь на такий запит, наданий у відповідності до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації;

в) визнати протиправними дії щодо надання відповіді від 15.02.2021 №501/226 не у встановлений законом строк на запит від 26.01.2021, наданий у відповідності до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації;

г) визнати протиправними дії щодо надання недостовірної та неповної інформації на пункти 2, 3, 6, 7 запиту від 26.01.2021, ненадання відповіді на пункти 4,5 запиту від 26.01.2021 та зобов`язати надати відповідь на поставлені в пунктах 2,3,4,5,6,7 запиту від 26.01.2021, наданого у відповідності до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації;

д) визнати протиправними дії щодо надання відповіді від 15.02.2021 №501/225 не у встановлений строк на запит від 04.02.2021, надання недостовірної та неповної інформації на пункт 2 запиту від 04.02.2021 та зобов`язати надати відповідь на поставлене в п.2 запиту від 04.02.2021 питання в повному обсязі у відповідності до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації.

Рішенням від 24 травня 2021 Рівненський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив повністю.

Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 21.12.2020 в порядку, встановленому Законом України ,,Про доступ до публічної інформації.

Визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо надання відповідей на запити ОСОБА_1 від 26.01.2021 та від 04.02.2021 з порушенням строку, встановленого Законом України ,,Про доступ до публічної інформації.

Визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 інформації, запитуваної у запитах від 21.01.2021, від 26.01.2021 та від 04.02.2021.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 надати відповіді на запити ОСОБА_1 від 21.12.2020, 21.01.2021, від 26.01.2021 та від 04.02.2021 в повному обсязі та в порядку, встановленому Законом України ,,Про доступ до публічної інформації.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам справи, що право позивача на отримання інформації жодним чином не порушено, позивач отримав запитувану у запиті від 21.12.2020 інформацію згідно з іншими численними зверненнями, де така інформація повторювалася.

Вказав, що враховуючи те, що посадові особи, інформацію стосовно яких запитував позивач, є військовослужбовцями Збройних Сил України та учасниками бойових дій, а запитувана позивачем у запитах від 21.01.2021 та від 26.01.2021 інформація не є публічною і не становить суспільний інтерес, то, на думку відповідача, останній правомірно відмовив позивачу у її наданні.

Апелянт також стверджує, що роздруківка відстеження пересилання поштових відправлень не може бути належним доказом вручення відповідачу конкретного поштового відправлення.

Крім того, відповідач наголошує на тому, що дії позивача спрямовані не на захист свого порушеного права на інформацію, а є зловживанням, яке спрямоване на порушення нормальної діяльності органу військового управління (військової частини НОМЕР_1 ), яка функціонує під час дії особливого періоду та залучена до участі в операції Об`єднаних Сил на територіях Донецької та Луганської областей.

Своїми численним безпідставними позовами та апеляційними скаргами, клопотаннями про відвід будь-якого судді, який призначений розглядати справу перевантажує роботу суддівського корпусу.

Вважає, що при розгляді поданих позивачем запитів, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством України.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 21.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з запитом на отримання публічної інформації (а.с.6), який направлений відповідачу 21.12.2020 та отриманий останнім 22.12.2020, що підтверджується копіями фіскального чеку АТ ,,Укрпошта про відправлення поштового відправлення та трекінгу поштового відправлення на сайті АТ ,,Укрпошта (а.с.7).

21.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з запитом на отримання публічної інформації, у якому просив надати належним чином засвідчені копії документів, та наступну інформацію: чи в період з 01.01.2021 по 15.01.2021 тимчасово виконував обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та/або в разі зміни протягом вказаного періоду, надати інформацію, у який саме термін іншою особою тимчасово виконувалися обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (термін, прізвище, ім`я та по-батькові) (а.с.8).

29.01.2021 листом №5001/130/3 Військова частина НОМЕР_1 відмовила ОСОБА_1 у наданні запитуваної інформації, оскільки така інформація є службовою та стосується виконання службових обов`язків посадовими особами органу військового управління (а.с.9).

26.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з запитом на отримання публічної інформації, у якому, враховуючи, що запит від 21.12.2020 останнім не виконано, інформації не надано, позивач просив повторно надати належним чином засвідчені копії документів та наступну інформацію:

1) надати розрахунок нарахування індексації за березень 2014 року;

2) запитом від 09.11.2020 ОСОБА_1 просив надати протокол, або копію протоколу (не витяг) засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , КЕВ м. Рівне з питань розгляду заяви від 12.06.2020, яка подавалась для виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто будь-яке рішення яке прийнято за даною заявою, або зазначити, що заява від 12.06.2020 взагалі не розглядалась даною об`єднаною житловою комісією, натомість надана копія відповіді від 15.07.2020 №501/1635, яка не доцільна, оскільки в наявності, та не витребовувалась, у зв`язку з чим повторно наголошено: будь-яке рішення, яке прийнято за заявою від 12.06.2020 або зазначити, що заява від 12.06.2020 взагалі не розглядалась об`єднаною житловою комісією;

3) запитом від 09.11.2020 ОСОБА_1 просив надати наказ командувача військ оперативного командування ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,,Про затвердження протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , КЕВ м. Рівне, яким затверджено рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , КЕВ м. Рівне, оформлене протоколом засідання об`єднаної житлової комісії, з питань розгляду заяви від 12.06.2020, натомість надана копія відповіді від 15.07.2020 №501/1635, яка не доцільна, оскільки в наявності, та не витребовувалась, у зв`язку з чим повторно наголошено: надати наказ або копію наказу (не витяг), яким затверджено рішення об`єднаної житлової комісії, оформлене протоколом з питань розгляду його заяви від 12.06.2020, або зазначити, що заява від 12.06,2020 взагалі не розглядалась об`єднаною житловою комісією, відповідно наказом не затверджувався протокол, у якому була розглянута заява від 12.06.2020;

4) відповіддю від 11.12.2020 №501/2487 повідомлено, що опрацьовано заяву від 04.12.2020, на засіданні об`єднаної житлової комісії, яке відбулося 01.12.2020 була розглянута заява, при цьому долучено витяг з протоколу від 24.11.2020 №28, витяг з наказу від 01.12.2020 №662, в протоколі вказано щодо розгляду заяв від 10.09.2020, від 13.10.2020, від 24.11.2020, у зв`язку з чим надати протокол, або копію протоколу (не витяг) від 24.11.2020 №28, та наказ або копію наказу (не витяг) від 01.12.2020 №662 в повному обсязі.

5) Відповіддю від 11.12.2020 №501/2487 повідомлено, що опрацьовано заяву від 04.12.2020 та на засіданні об`єднаної житлової комісії, яке відбулося 01.12.2020 була розглянута заява, у зв`язку з чим надати протокол, або копію протоколу (не витяг) від 01.12.2020;

6) надати протокол, або копію протоколу (не витяг), яким розглянута заява від 04.12.2020, тобто будь-яке рішення яке прийнято за заявою від 04.12.2020, або зазначити, що заява від 04.12.2020 взагалі не розглядалась об`єднаною житловою комісією, орієнтовні терміни розгляду;

7) надати наказ або копію наказу (не витяг), яким затверджено рішення об`єднаної житлової комісії, оформлене протоколом з питань розгляду моєї заяви від 04.12.2020, або зазначити, що заява від 04.12.2020 взагалі не розглядалась об`єднаною житловою комісією, відповідно наказом не затверджувався протокол об`єднаної житлової комісії у якому була розглянута моя заява від 04.12.2020;

8) на запит від 03.12.2020 надана довідка про нарахування щомісячної додаткової грошової винагороди за період січень 2014 року - липень 2017 року від 13.11.2020 №944, тобто заднім числом, що свідчить про підробку у зв`язку з чим надати довідку в порядку надання даного запиту.

Вказаний запит направлений відповідачу 26.01.2021 та отриманий останнім 27.01.2021, що підтверджується копіями фіскального чеку АТ "Укрпошта" про відправлення поштового відправлення та трекінгу поштового відправлення на сайті АТ "Укрпошта" (а.с.12).

15.02.2021 листом №501/226 у відповідь на вказаний запит Військова частина НОМЕР_1 :

1) надала розрахунок нарахованої індексації грошового забезпечення за березень 2014 року;

2-7) зазначила, що 12.06.2020 позивач звернувся з заявою про надання права на виключення службового житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання. Вказано, що із аналогічними заявами ОСОБА_1 звертався 17.10.2018, 28.11.2019, 30.04.2020, 06.08.2020, 10.09.2020, 13.10.2020, 24.10.2020, 04.12.2020, 21.12.2020 (а.с.14).

Повідомлено, що питання позивача, яке стосувалося надання права на виключення службового житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання, з яким він звертався в усіх вищевказаних заявах, вирішено по суті.

Згідно з наказом командира військ оперативного командування ,,Захід від 02.02.2021 №56 ,,Про затвердження рішення засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 111 розрахунково-аналітичної станції, квартирно-експлуатаційного відділу міста Рівне ОСОБА_1 надано право на виключення квартири АДРЕСА_2 з числа службових квартир та надано її у постійне користування, зі зняттям з квартирного обліку.

8) стосовно довідки про нарахування щомісячної грошової винагороди за період січень 2014 року липень 2017 року від 13.11.2020 №944 повідомлено, що дана довідка неодноразово запитувалася позивачем у попередніх запитах на отримання публічної інформації. У зв`язку з тим, що вона уже була підготовлена раніше та зберігалася у справі, форма та зміст даної довідки залишився незмінним (кутовий штамп та печатка військової частини НОМЕР_6 ), тому на виконання вимог запиту позивачу повторно надано дану довідку про нарахування щомісячної грошової винагороди за період з січня 2014 року по липень 2017 року від 13.11.2020 №944.

04.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з запитом про надання публічної інформації (а.с.18), у якому просив надати належним чином засвідчені копії документів та наступну інформацію:

1) на виконання окремої ухвали Рівненської окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №460/2342/20 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити доплату утримання вартості поштового переказу в термін до 28.10.2020, у зв`язку з чим надати інформацію щодо виконання даної окремої ухвали, коли виконано, яким чином;

2) в разі, якщо кошти надходили на банківську картку ,,Ощадбанку, надати інформацію, на яку картку було здійснено зарахування коштів, хто та коли надав до військової частини НОМЕР_1 (Військової частини НОМЕР_6 ) дані банківської картки ,,Ощадбанку для виконання окремої ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №460/2342/20.

Вказаний запит направлений відповідачу 04.02.2021 та отриманий останнім 08.02.2021, що підтверджується копіями фіскального чеку АТ ,,Укрпошта про відправлення поштового відправлення та трекінгу поштового відправлення на сайті АТ ,,Укрпошта (а.с.19).

15.02.2021 у відповідь на вказаний запит листом №5001/225 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що на виконання вимог окремої ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №460/2342/20 Військовою частиною НОМЕР_1 (Військовою частиною НОМЕР_6 ) було здійснено доплату утримання вартості поштового переказу на картковий рахунок ОСОБА_1 в сумі 66 грн. У зв`язку зі звільненням відповідальної особи з лав Збройних Сил України згідно з наказом командувача військ оперативного командування ,,Захід (по стройовій частині) від 26.10.2020 №255 (витяг з наказу направлявся на адресу ОСОБА_1 ), на даний час немає можливості встановити інформацію стосовно надання реквізитів банківського рахунку позивача АТ ,,Державний ощадний банк України, на який було здійснено зарахування коштів (а.с.20).

У зв`язку з ненаданням відповідачем у встановлений законом строк відповіді на запит від 21.12.2020; відмовою відповідача у наданні відповіді на запит від 21.01.2021; наданням відповідачем відповіді на запит від 26.01.2021 не у встановлений законом строк; наданням, на думку позивача, недостовірної та неповної інформації на пункти 2, 3, 6, 7 запиту від 26.01.2021 та ненаданням відповіді на пункти 4,5 запиту від 26.01.2021; наданням, на думку позивача, недостовірної та неповної інформації на пункт 2 запиту від 04.02.2021, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач не довів обставин, які б свідчили про відсутність порушення ним прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин щодо своєчасного отримання та повноти відповідей на запити від 21.12.2020, 21.01.2021, 26.01.2021, 04.02.2021. Отже, відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача частково відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України ,,Про доступ до публічної інформації 13.01.2011 №2939-VI (далі Закон №2939-VI).

Стаття 5 Закону №2939-VI гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

В силу вимог ч.1 та ч.4 ст.20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.3).

Отже, вказаними вище правовими нормами чітко регламентовано строки надання відповіді на запит, а саме: не пізніше 5-ти робочих днів з дня отримання запиту, а у разі продовження строку розгляду запиту - не пізніше 20-ти робочих днів з дня отримання запиту.

Як правильно встановив суд першої інстанції, ОСОБА_1 направив відповідачу запит на отримання публічної інформації 21.12.2020, який останнім отримано 22.12.2020, що підтверджується копіями фіскального чеку АТ ,,Укрпошта про відправлення поштового відправлення та трекінгу поштового відправлення на сайті АТ ,,Укрпошта (а.с.7).

Судом також встановлено, що відповідь на запит не була надана ні в межах 5-ти робочих днів з дня отримання запиту, ні на час розгляду даної справи в суді.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими покликання відповідача на те, що право позивача на отримання інформації жодним чином не порушено, оскільки позивач отримав запитувану у запиті від 21.12.2020 інформацію згідно з іншими численними зверненнями, де запитувана інформація повторювалася, так як Закон України ,,Про доступ до публічної інформації встановлює обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на запит незалежно від кількості таких, а також не передбачає, що обов`язок по наданню інформації є виконаним у випадку надання відповіді на інший запит.

Отже, за наведених обставин, суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що відповідач, не надавши жодної відповіді на запит позивача від 21.12.2020, допустив протиправну бездіяльність, чим порушив право позивача на належний розгляд його звернення і отримання відповіді за наслідками такого розгляду.

Щодо дотримання відповідачем встановленого Законом №2939-VI строку надання відповіді на запити позивача від 26.01.2021 та 04.02.2021, суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що вказані запити отримано відповідачем 27.01.2021 й 04.02.2021 відповідно, проте відповіді на вказані запити відповідач направив лише 16.02.2021, тобто з порушенням 5-денного строку, визначеного ст.20 Закону №2939-VI, для надання такої відповіді.

При цьому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що інформація з відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного веб-сайту УД ППЗ ,,Укрпошта є належними та допустимими доказами надсилання/вручення поштових відправлень та підстави піддавати сумніву відомості трекінгу поштових відправлень з офіційного веб-сайту УД ППЗ ,,Укрпошта у суду відсутні, позаяк будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування дати отримання військовою частиною спірних запитів позивача відповідач не надав ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням наведених обставин справи, встановленого Законом №2939-VI права позивача не лише на отримання відповіді на звернення, але й на своєчасність її отримання; та зважаючи на неможливість відновити своєчасність надання відповіді на запити позивача, суд першої інстанції обґрунтовано обрав належним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання позивачу відповіді на його запит від 21.12.2020 та визнання протиправними дій відповідача щодо надання відповідей на запити ОСОБА_1 від 26.01.2021 та від 04.02.2021 з порушенням строку, встановленого Законом №2939-VI.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлені в постанові від 19.03.2019 у справі № 800/369/17.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в частині розгляду по суті запитів ОСОБА_1 від 21.01.2021, 26.01.2021 та 04.02.2021, колегія суддів керується на ступним.

В силу положень ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Поряд з цим, у відповідності до ч.1 ст.22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З наведених норм слідує, що розпорядник інформації зобов`язаний надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, така повинна бути повна, достовірна і точна, або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону №2939-VI.

Крім того, ч.2 ст.6 Закону №2939-VI передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (,,трискладовий тест):

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Таким чином, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник у відповіді на запит вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Наведена позиція відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у справі №826/10264/17 від 27.04.2020.

З огляду на наведене вище правове регулювання спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку, що відповідач зобов`язаний був у 5-денний строк (у разі продовження строку розгляду у 20-денний строк) не лише розглянути запити ОСОБА_1 від 21.12.2020, 21.01.2021, 26.01.2021 та 04.02.2021, але й надати повну, достовірну та точну відповідь на вказані запити (його пункти) або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону №2939-VI.

З матеріалів справи судами встановлено, що Військова частина НОМЕР_1 листом №501/130/3 від 29.01.2021 відмовила ОСОБА_3 у наданні інформації на його запит від 21.01.2021 з тих підстав, що запитувана позивачем інформація є службовою та стосується виконання службових обов`язків посадовими особами органу військового управління.

Так, статтею 9 Закону №2939-VI визначено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф ,,для службового користування. Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав, що належність запитуваної інформації до службової на підставі статті 9 Закону №2939-VІ не є достатньою підставою для обмеження доступу до неї. Обмеження доступу до конкретної інформації допускається у разі, якщо за визначенням вона є ,,для службового користування та за умови сукупності вимог пунктів 1-3 ч.2 ст.6 Закону №2939-VІ шляхом застосування ,,трискладового тесту.

Натомість будь-яких доказів, що інформація стосовно того, у який саме термін і якою посадовою особою тимчасово виконувалися обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2021 по 15.01.2021, належить до службової інформації та наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав ,,трискладового тесту відповідач суду не надав та в матеріалах справи такі відсутні.

Також апеляційний суд зазначає, що у відповіді на запит від 29.01.2021 відповідач не вказав, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію, що, в свою чергу, свідчить, що законних підстав для обмеження доступу до цієї інформації немає, а тому відмова у наданні такої інформації є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Покликання ж відповідача на висновки Верховного Суду від 26.02.2021 у справі №460/1684/19 суд відхиляє, оскільки такі висновки стосуються інших правовідносин, зокрема, доступу до конфіденційної інформації про особу, а не службової інформації.

Щодо відповіді на запит ОСОБА_1 від 26.01.2021, то зі змісту такої слідує, що позивач звернувся 12.06.2020 з заявою про надання права на виключення службового житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання. Вказано, що із аналогічними заявами ОСОБА_1 звертався 17.10.2018, 28.11.2019, 30.04.2020, 06.08.2020, 10.09.2020, 13.10.2020, 24.10.2020, 04.12.2020, 21.12.2020. Повідомлено, що питання позивача, що стосувалося надання права на виключення службового житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання, з яким він звертався в усіх вищевказаних заявах, вирішено по суті.

У відповіді на запит від 04.02.2021 Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено, що на виконання вимог окремої ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №460/2342/20 Військовою частиною НОМЕР_1 (Військовою частиною НОМЕР_6 ) було здійснено доплату утримання вартості поштового переказу на картковий рахунок ОСОБА_1 в сумі 66 грн. У зв`язку зі звільненням відповідальної особи з лав Збройних Сил України згідно з наказом командувача військ оперативного командування ,,Захід (по стройовій частині) від 26.10.2020 №255 (витяг з наказу направлявся на адресу ОСОБА_1 ), на даний час немає можливості встановити інформацію стосовно надання реквізитів банківського рахунку позивача АТ ,,Державний ощадний банк України, на який було здійснено зарахування коштів.

Аналізуючи наведені вище відповіді на запити позивача та враховуючи положення п.5 ч.1 ст.24 Закону № 2939-VI, якими передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації наступає, зокрема, за надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що належних доказів на підтвердження дотримання вимог Закону №2939-VI щодо надання позивачу своєчасної, повної, достовірної та точної інформації на його запити від 21.12.2020, 21.01.2021, 26.01.2021 та 04.02.2021, відповідачем суду не надано та судом в ході судового розгляду справи не здобуто.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на неможливість надання позивачу копій протоколів на його запит від 26.01.2021 з тих підстав, що такі містять інформацію про інших військовослужбовців, зокрема учасників бойових дій, оскільки в силу вимог ч.4 ст.6 Закону №2939-VI обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав, що ненадання відповідачем на виконання запиту від 26.01.2021 копій цих протоколів з ретушуванням інформації з обмеженим доступом, фактично є необґрунтованою відмовою у наданні запитуваної інформації.

Відтак, охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 21.12.2020 та визнання протиправними дій відповідача щодо надання відповідей на запити ОСОБА_1 від 26.01.2021 та від 04.02.2021 не у строк, встановлений Законом №2939-VI, а також шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні інформації, запитуваної у запитах від 21.01.2021, від 26.01.2021, від 04.02.2021 та відновленню шляхом зобов`язання відповідача надати відповіді на запити від 21.12.2020, від 21.01.2021, від 26.01.2021 та від 04.02.2021 в повному обсязі та в порядку, встановленому Законом України ,,Про доступ до публічної інформації.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року в справі №460/2199/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 08.12.2021.