Справа № 127/12068/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 127/12068/17

адміністративне провадження № К/9901/62958/18 №К/9901/62601/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шарапи В.М.,

суддів: Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційні скарги Вінницької районної ради Вінницької області та Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2018 у складі судді Дмитришеної Р.М. та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2018 у складі колегії суддів: Полотнянка Ю.П. (суддя-доповідач), Загороднюка А.Г. Драчук Т.О. у справі №127/12068/17 за позовом Вінницького національного аграрного університету до Вінницької районної ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області, про визнання протиправним та скасування рішення

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Вінницький національний аграрний університет (далі - позивач, ВНАУ) звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Вінницької районної ради Вінницької області (далі - відповідач, Вінницька райрада), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення від 29.01.2016 №1 (далі - Рішення №1) в частині включення в межі населеного пункту с. Агрономічне 474,6783 га земель Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції.

2. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2017 справу передано до Вінницького окружного адміністративного суду для розгляду.

3. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.01.2018 дану справу прийнято цим судом до свого провадження.

4. 06.02.2018 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив визнати протиправним та скасувати Рішення №1 в цілому.

5. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.02.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Агрономічну сільську раду Вінницького району Вінницької області (далі - третя особа, Агрономічна сільрада).

6. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду для розгляду від 13.03.2018 заяву позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду.

7. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2018, яке залишене без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2018, позовні вимоги задоволено повністю.

7.1. Визнано протиправним та скасовано Рішення №1 Вінницької райради.

8. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні фактичні обставини:

8.1. 29.11.2002 Українська академія аграрних наук наказом №95 зобов`язала керівників науково-дослідних установ провести зміни в організації наукової та виробничої діяльності наукових установ та їх дослідних господарств, реорганізувавши наукові установи шляхом виділення дослідних господарств, у тому числі зі складу Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції виділено юридичну особу - дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції (перейменоване у подальшому в Державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Української академії аграрних наук"), яке є правонаступником майна, майнових прав і зобов`язань Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції в частині майна, належного структурному підрозділу останньої - відповідному дослідному господарству "Нива".

8.2. 07.09.2010 Національна академія аграрних наук України наказом №69 змінила назву "Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції" на "Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станцію Інституту кормів Національної академії аграрних наук України", а наказом від 24.05.2011 №107 (з урахуванням також наказу від 11.07.2011) - реорганізувала її в Державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" та зобов`язала здійснити інвентаризацію та оцінку землі, майна та інших її майнових цінностей з метою передачі їх цьому підприємству.

8.3. 25.01.2012 Кабінет Міністрів України Постановою №61 передав Державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України" до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, а наказами цього Міністерства від 28.01.2012 №94 і від 08.08.2012 №492 його перейменовано на Державне підприємство "Агрономічне" та реорганізовано шляхом приєднання до ВНАУ як структурного підрозділу без права юридичної особи.

8.4. Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, факт перебування спірних земельних ділянок у постійному землекористуванні Державного підприємства "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської станції Інституту кормів Національної академії наук України", який є правонаступником частини майнових прав і обов`язків Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції, підтверджує державний акт на право постійного користування землею 1-ВН №001263, виданий Вінницькій обласній державній сільськогосподарській дослідній станції, відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільради від 05.04.1996, зареєстрований в Книзі записів державних актів на праві постійного користування землею за №2.

8.5. У подальшому Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області наказами від 17.01.2014 надано ВНАУ дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок на території Агрономічної сільради загальною площею 519,5 га, а саме: наказ №ВН/:01:006/00002218 - 77,2000 га; наказ №ВН/:01:006/00002208 - 67,4000 га; наказ №ВН/:01:006/00002206 - 24,6000 га; наказ №ВН/:01:006/00002215 - 30,0000 га; наказ №ВН/:01:006/00002217 - 91,9000 га; наказ №ВН/:01:006/00002204 - 77,0000 га; наказ №1311/:01:006/00002205 - 35,0000 га; наказ №ВН/:01:006/00002216 - 70,0000 га; наказ №ВН/:01:006/00002200 - 40,4000 га; наказ №1311/:01:006/00002218 - 6,0000 га.

8.6. На підставі цього Вінницьким науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою були виконані роботи по виготовленню технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі університету для дослідних і навчальних цілей, які розташовані на території Агрономічної сільради.

8.7. Водночас, 17.12.2015 до Вінницької райради надійшов лист від Агрономічної сільради №539 від 16.12.2015 з проханням затвердити проект землеустрою щодо зміни меж населеного пункту с. Агрономічне загальною площею 1006,5 га, додатком до якого був проект землеустрою.

8.8. 24.12.2015 на офіційному веб-порталі Вінницької райради (www.vinravrada.gov.ua) було опубліковано проект рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області".

8.9. 24.12.2015 постійна комісія Вінницької райради з питань регулювання земельних ресурсів, агропромислового розвитку, раціонального природокористування та охорони навколишнього середовища (далі - постійна комісія) на своєму засіданні, розглядаючи питання порядку денного "Про затвердження Проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області", вирішила перенести його розгляд на наступне засідання постійної комісії після доопрацювання, що вбачається з протоколу постійної комісії №3 від 24.12.2015.

8.10. У відповідному проекті землеустрою міститься висновок державної експертизи землевпорядної документації від 23.12.2015, за змістом якого зазначено зауваження та пропозиції до землевпорядної документації, який 23.12.2015, затверджено начальником Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Згідно з даним висновком, необхідно доопрацювати: документацію зареєструвати на підприємстві, доповнити перелік земельних ділянок державної власності (із зазначенням їх кадастрових номерів, місцезнаходження, площі та цільового призначення), які переходять у комунальну власність відповідно територіальної громади; погодженням сільською радою, районною державною адміністрацією за рахунок території яких планується здійснити розширення її меж; матеріалами виносу адміністративно-територіальних одиниць в натуру (на місцевості) надати з прив`язкою до геодезичних пунктів державної геодезичної мережі відповідно до вимог статті 46 Закону України "Про землеустрій".

8.11. Ці зауваження були усунуті в процесі розгляду документації 22.01.2016.

8.12. 27.01.2016 головою Вінницької райради прийнято розпорядження №4 "Про скликання позачергової 5 сесії районної ради 7 скликання", яка скликається на 29.01.2016. При цьому, питання про затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області і включення в межі населеного пункту с. Агрономічне 474,6783 га земель Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції до даного розпорядження включене не було.

8.13. 28.01.2016 через канцелярію Вінницької районної ради Агрономічною сільрадою подано лист від 27.01.2016 №50, з якого слідує, що у зв`язку із необхідністю забезпечення земельними ділянками учасників АТО, сільрада просить розглянути та позитивно вирішити питання про затвердження проекту землеустрою щодо зміни меж населеного пункту с. Агрономічне на позачерговій сесії Вінницької райради, яка відбудеться 29.01.2016. У додатках до даного листа проект землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне відсутній.

8.14. 29.01.2016 постійна комісія Вінницької райради на своєму засіданні відповідно до порядку денного розглянула лист Агрономічної сільради №50 від 27.01.2016, а також проект землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільради Вінницького району Вінницької області. Згідно з протоколом засідання цієї постійної комісії №4 від 29.01.2016, вона вирішила винести проект рішення на розгляд позачергової сесії Вінницької райради.

8.15. 29.01.2016 Вінницькою райрадою на 5 (позачерговій) сесії 7 скликання прийнято оспорюване рішення №1, яким вирішено:

- затвердити проект землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільради, розроблений ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", згідно з договором №3901 від 03.09.2015;

- встановлено загальну площу населеного пункту с. Агрономічне 1006, 5 га, включивши в межі населеного пункту ділянки площею 866,4414 га, з них: 252,1551 га - землі надані громадянам для індивідуального садівництва; 474,6783 га - землі ДП "Вінницька державна сільськогосподарська дослідна станція"; 139,608 га - інші землі.

8.16. 02.12.2016 Агрономічна сільрада прийняла рішення №195 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області", згідно з яким землі, що включені в межі населеного пункту села Агрономічне рішенням Вінницької райради №1 від 29.01.2016, є комунальною власністю територіальної громади села Агрономічне, а державний акт на право постійного користування землею 1-ВН №001263, що був виданий Вінницькій обласній державній сільськогосподарській дослідній станції відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 05.04.1996, зареєстрований в книзі записів державних актів на праві постійного користування землею за №2, слід вважати таким, що втратив чинність.

8.17. Копію даного рішення було надіслано позивачу листом Агрономічної сільради №195 від 06.12.2016, який отримано ним 08.12.2016

9. Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення виходили з того, що позивач є правонаступником майнових прав та обов`язків Державного підприємства "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції" та, відповідно, права постійного користування спірними земельними ділянками. При цьому, позивачем в ході судового розгляду було збільшено розмір позовних вимог, а не змінено предмет заявленого позову. Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, послались на те, що відповідачем порушено процедуру прийняття оспорюваного Рішення №1, зокрема, не опубліковано його проекту та не доведено необхідності його негайного розгляду.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

10. Відповідачем - Вінницькою райрадою, подано касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2018, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

10.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування норм матеріального права судом апеляційної інстанції та допущення ними порушень норм процесуального права. Зокрема, скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій порушили приписи статей 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки у заяві про збільшення позовних вимог, прийнятій судом першої інстанції, позивач фактично змінив предмет і підстави позову. Скаржник вважає, що скасовуючи Рішення №1 у повному обсязі, суди надали перевагу приватним інтересам позивача, порушивши права та інтереси власників і користувачів земельних ділянок, які увійшли в межі с. Агрономічне згідно з цим рішенням.

Зазначає, що Вінницька райрада не порушила порядку прийняття оспорюваного Рішення №1, адже це рішення приймалося на підставі листа Агрономічної сільради від 16.12.2015 №539 та за наслідками попереднього вивчення цього питання президією Вінницької райради. Скаржник наголошує, що норми чинного законодавства зобов`язують публікувати лише проекти рішень, проте, не додатків до них, а позивач мав можливість самостійно звернутися за отримання копій цих додатків. На переконання скаржника, законодавство не дозволяє оскарження рішення уповноваженого органу про затвердження проекту землеустрою, якщо воно прийняте на підставі висновку державної експертизи землевпорядної документації, який не скасовано у встановленому порядку.

Скаржник наполягає, що суди попередніх інстанцій залишили без уваги ту обставину, що права позивача Рішенням №1 не порушені, оскільки воно не стосується прав останнього.

11. Третьою особою - Агрономічною сільрадою, подано касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2018, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

11.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування норм матеріального права судом апеляційної інстанції та допущення ними порушень норм процесуального права. Зокрема, скаржник стверджує, що позивач не мав права звернення до суду з цим адміністративним позовом, оскільки не довів факту порушення своїх прав та інтересів оспорюваним Рішенням №1. Скаржник наполягає, що обставина з приводу правонаступництва ВНАУ права постійного користування на спірні земельні ділянки була встановлена на підставі неналежних і недопустимих доказів. Крім того, скаржник наполягає на порушенні судами попередніх інстанцій норм статті 47 КАС України, нез`ясуванні питання про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом та незалученні до участі у справі власників і користувачів земельних ділянок, включених до меж с. Агрономічне на підставі Рішення №1, в якості третіх осіб. Скаржник також заперечує проти допущення відповідачем будь-яких порушень норм законодавства при прийнятті Рішення №1.

12. Позивачем - ВНАУ, подано відзив на дану касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

12.1. На обґрунтування відзиву зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалені на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги є безпідставними.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

13. Під час розгляду касаційних скарг колегія суддів враховує приписи частин 1-2 статті 341 КАС України (в редакції, чинній до 08.02.2020), відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

14. Судами попередніх інстанцій досліджені докази, якими підтверджуються ті обставини, що на підставі рішення Агрономічної сільради від 05.04.1996 Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції було видано державний акт серії І-ВН №001263 на право постійного користування землею площею 1229,6 га, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2.

15. У зв`язку із реалізацією наказу Української академії аграрних наук від 29.11.2002 за №95, зі складу Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції було виділено Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, як окрему юридичну особу, яке стало правонаступником майна, майнових прав і зобов`язань Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції в частині майна, належного структурному підрозділу - дослідному господарству "Нива".

16. Вказані обставини були встановлені судами попередніх інстанцій і в силу наведених вище вимог статті 341 КАС України Верховний Суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі цих встановлених обставин.

17. Також, як з`ясовано судами попередніх інстанцій, після реорганізацій та перейменувань, Державне підприємство Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України (яке є правонаступником Дослідного господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції) на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.2012 №61 було передане до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, а наказами цього Міністерства від 28.01.2012 №94 і від 08.08.2012 №492 його перейменовано на Державне підприємство "Агрономічне" та реорганізовано шляхом приєднання до ВНАУ як структурного підрозділу без права юридичної особи.

18. Зважаючи на це, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ВНАУ - правонаступник усього майна та майнових прав, в тому числі права постійного користування землею загальною площею 1229,6 га, яке належало Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції та було посвідчене державним актом серії І-ВН №001263.

19. При цьому, суди дослідили акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу, майна та земельних ділянок, закріплених за Державним підприємством Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України від до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України від 22.02.2012, відповідно до якого до сфери управління цього Міністерства було передано, серед іншого, земельні ділянки, закріплені за Державним підприємством Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України, у тому числі, згідно з державним актом на право користування землею серії І-ВН №001263.

20. Разом з тим, поза межами предмету з`ясування судами попередніх інстанції залишилась та обставина, чи перейшло право постійного користування землею площею 1229,6 га, посвідчене цим актом, від Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, котрій його було раніше видано, до Дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції.

21. Варто зауважити, що з`ясування тієї обставини в якій частині майна та майнових прав Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції стало правонаступником за наслідком його виділення зі складу Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції як юридичної особи мало безпосереднє значення для правильності вирішення справи судами попередніх інстанцій, адже від цього прямо залежало, чи мало Державне підприємство "Агрономічне" (як правонаступник Дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції) право передавати відповідні земельні ділянки для ВНАУ за результатами приєднання до останнього.

22. На необхідності з`ясування цієї обставини наголошувалось, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 у справі №902/517/17 за позовом ВНАУ до Агрономічної сільради, треті особи на стороні позивача - Міністерство освіти і науки України, Державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України", Національна академія аграрних наук України про визнання недійсними пунктів 1, 3 рішення від 02.12.2016 №95 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межі населеного пункту села Агрономічного Вінницького району Вінницької області".

23. Суди попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи також послались на висновки, викладені у судових рішеннях в адміністративній справі №802/854/17-а за позовом Агрономічної сільради до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третя особа ВНАУ про визнання протиправним та скасування наказу.

24. Водночас, постановою Верховного Суду від 30.06.2021 рішення судів попередніх інстанцій у справі №802/854/17-а були скасовані, а провадження у справі закрито і роз`яснено позивачу право на звернення до суду за правилами господарського судочинства.

25. Ухвалою Верховного Суду від 24.09.2021 справі №802/854/17-а передано на розгляд Господарського суду Вінницької області.

26. У свою чергу, відповідно до вимог частин 1, 3 статті 46 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV, для встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць розробляються проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць включає:

а)пояснювальну записку;

б)завдання на виконання робіт;

в)рішення про розроблення проекту землеустрою щодо встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць;

г)посвідчені в установленому порядку копії генерального плану населеного пункту, рішень про його затвердження (у разі зміни меж населеного пункту);

ґ)викопіювання із схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці (утворення), а у разі її відсутності - викопіювання із проекту формування територій сільських, селищних рад;

д)викопіювання із кадастрових карт (планів) з відображенням існуючих (за їх наявності) та проектних меж адміністративно-територіальної одиниці;

е)експлікація земель в існуючих (за їх наявності) та проектних межах адміністративно-територіальної одиниці;

є)опис меж адміністративно-територіальних одиниць;

ж)матеріали погодження проекту;

з)матеріали виносу меж адміністративно-територіальних одиниць в натуру (на місцевість) з каталогом координат їх поворотних точок.

27. Згідно з частиною 13 цієї статті, складовою частиною проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж населеного пункту є перелік земельних ділянок державної власності (із зазначенням їх кадастрових номерів, місцезнаходження, площі та цільового призначення), які переходять у комунальну власність відповідної територіальної громади.

28. Як встановлено судами попередніх інстанцій на основі досліджених доказів, Рішення №1 стосувалося затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільради, яким загальна площа цього населеного пункту с. Агрономічне встановлювалася у розмірі 1006,5 га за рахунок включення до його меж, в тому числі, земель ДП "Вінницька державна сільськогосподарська дослідна станція" площею 474,6783 га.

29. При цьому, суди попередніх інстанцій, скасовуючи Рішення №1, виходили з того, що позивач є правонаступником права постійного користування землею площею 1229,6 га, наданого Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції на підставі державного акту серії І-ВН №001263.

30. Зважаючи на те, що площа земель, котрі як вважає позивач, належать йому на праві постійного користування внаслідок правонаступництва майна і майнових прав, що належали Державному підприємству "Агрономічне" (як правонаступнику Дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції), є більшою за площу земель, включених до меж території с. Агрономічне за рахунок земель ДП "Вінницька державна сільськогосподарська дослідна станція" на підставі Рішення №1, судам попередніх інстанцій належало з`ясувати ту обставину, чи увійшли землі, щодо яких був виданий державний акт на право постійного користування серії І-ВН №001263, до переліку земель, включених до проекту землеустрою зі зміни межі території с. Агрономічне, затвердженого Рішенням №1. З`ясування цієї обставини мало безпосереднє значення для правильного вирішення справи судами попередніх інстанцій, адже від цього прямо залежало, чи порушені права та інтереси позивача оспорюваним Рішенням №1.

31. Так, відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

32. Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України (в редакції, що була чинною на час звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

33. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 5 КАС України в чинній редакції.

34. Виходячи зі змісту наведених норм судовому захисту підлягає виключно порушене право. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

35. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Якщо ж таке право не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

36. Відтак, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

37. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №295/14795/16-а.

38. Таким чином, судам попередньої інстанції належало з`ясувати наведені вище обставини щодо того, чи порушує Рішення №1 права позивача, за захистом яких він звернувся до суду. З`ясування цієї обставини повинно було передувати наданню судами попередніх інстанцій оцінки правомірності оспорюваного Рішення №1.

39. Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

40. Згідно з частинами 1-4 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

41. Частиною 2 статті 73 КАС України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

42. Верховний Суд зазначає, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин, а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини та надати суду додаткові докази.

43. Отже, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, адже не з`ясували тієї обставини, чи наділений позивач правом оскаржити Рішення №62/62 до суду відповідно до вимог статті 264 КАС України.

44. За приписами частини 2 статті 353 КАС України (в редакції, чинній до 08.02.2020), підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

45. В силу вимог частини 4 цієї статті, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

46. З огляду на наведене, касаційні скарги підлягають задоволенню частково, а оскаржувані судові рішення скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

47. У зв`язку з цим, Верховним Судом не надається оцінка решті доводів касаційної скарги та відзивів на неї.

48. Водночас, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне надати відповідь на аргументи касаційної скарги стосовно порушення судами попередніх інстанцій статей 44, 47 КАС України при прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову та перевірити дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права в цій частині, оскільки від цього безпосередньо залежить те, які позовні вимоги будуть розглядати судами під час здійснення нового розгляду справи.

49. Відповідно до частин 1-2 статті 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

50. Згідно з пунктами 3, 6 частини 3 цієї статті, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

51. Частиною 1 статті 47 КАС України передбачено, що позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

52. При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. У той час як підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета і підстав позову не допускається.

53. Колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне наголосити, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права, що і мало місце у випадку із заявою, поданою позивачем.

54. Аналогічна правова позиція щодо застосування норм процесуального права викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/1764/17.

Керуючись нормами пункту 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", а також статтями 341, 349, 355, 356, 359 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Вінницької районної ради Вінницької області та Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2018 у справі №127/12068/17 - скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

СуддіВ.М. Шарапа С.Г. Стеценко С.М. Чиркін