Справа № 204/4527/21
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/4527/21
Провадження № 2-а/204/62/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби (правонаступником якої є Львівська Митниця ДМС України), в якій просив скасувати постанову Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 422/20900/19 від 02.04.2019 року та закрити справу про адмінправопорушення.

В обґрунтування вимог зазначає, постановою серії № 422/20900/19 від 02.04.2019 року його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів у розмірі 65 206,53 грн.

Позивач вказує в позовній заяві, що 01.04.2017 року було здійснено ввезення на митну територію України з Республіки Польщі товару - взуття, одягу, додаткових речей до одягу та їх частин, та інших готових текстильних виробів, що були у вжитку. 03.04.2017 року Позивачем подавалася ЕМД UA209140/2017/107809 до Львівської митниці ДФС разом з іншими необхідними для розмитнення документами контракт, інвойс, CMR тощо. Митне оформлення товару було здійснено відповідно до закону на підставі документів, оформлених належним чином. Сплачені відповідні митні платежі. Товар випущено у вільний обіг. Претензій збоку митниці на момент оформлення не було. В свою чергу, позивачу невідомі документи на які посилається відповідач, як на підставу для винесення оскаржуваної постанови. Вважає, що висновок про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою, незаконною, винесеною з порушенням чинного законодавства після закінчення строків накладення адміністративного стягнення. Звертає увагу суду, на те, що на момент вчинення правопорушення по ст. 467 Митного кодексу України передбачався 6 місячний строк давності накладення стягнення на винну особу. Вважає, що дане правопорушення не відноситься до триваючих, оскільки воно вважається закінченим з моменту подання ним митному органу декларації, яка містить неправдиві відомості.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому зазначив, що позов вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Митницею правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, який був на той час керівником ТОВ «Євросеконд» (декларанта).

Ухвалою суду від 16.07.2021 року призначено спрощений порядок розгляду справи без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення Львівською митницею ДФС до адміністративної відповідальності особи та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ст. 485 Митного кодексу України.

Дані правовідносини врегульовано МК України.

Судом встановлено, що 03.04.2017 агентом з митного оформлення товарів ТОВ "Євросеконд" ОСОБА_2 до відділу митного оформлення «Малехів» митного поста «Північний» Львівської митниці ДФС було подано ЕМД типу ІМ40ДЕ та присвоєно номер UA209140/2017/107809 на товари: 1.Одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, що використовувалися,(не сортований). Наявні значні ознаки зносу (плями, потертість). Ступінь зносу не більш як - 20%. 2.Взуття, що використовувалися (не сортоване). Наявні значні ознаки зносу(плями, потертість). Ступінь зносу не більш як - 20%. 3.Інші готові текстильні-вироби домашнього вжитку, що використовувалися (не сортовані): ковдри, дорожні пледи; білизна (наволочки, постирадла) та інші. Наявні значні ознаки зносу (плями, потертість). Ступінь зносу не більш як - 20%, які надійшли на адресу суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "Євросеконд".

У якості документа, який містить відомості щодо вартості придбаного товару, одночасно з митною декларацією, було надано Львівській митниці ДФС документ рахунок-фактуру №ESU26/2016/COM від 31.03.2017, в якому зазначено, що вартість товару 17 023.60 фунтів (619110,14 грн.). З даної вартості товару, у митній декларації були розраховані митні платежі, які були сплачені ОСОБА_1 за митне оформлення товару.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2018 на адресу Львівської митниці ДФС надійшов лист Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України № 33440/7/99-99-19-02-02-17 (вх. ЛМ ДФС від 29.10.2018 № 3647/8/13-70-19) про отримання відповіді митної адміністрації Республіки Польща на запит Департаменту стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення одягу, взуття та текстильних виробів, бувших у вжитку за ЕМД № UA209140/2017/107809.

За результатами опрацювання вищезазначеного листа Департаменту щодо результатів перевірки автентичності товаросупровідних документів на підставі яких було здійснено митне оформлення, товарів за ЕМД UA209140/2017/107809 було встановлено, що документи є відмінними від тих документів, які надіслані митною адміністрацією Республіки Польща, а саме відповідно до відомостей, внесених до митної декларації UA209140/2017/107809 від 03.04.2017 постачання товару «одяг, взуття, інші готові текстильні вироби домашнього вжитку, що використовувались» здійснювалось відповідно до контракту купівлі-продажу від 11.04.2016 № SZ І 10416, де продавцем товару виступала компанія «Slodkie Zусіє Sp.z.o.o.» (37-700. Przemysl.ul.K.Wielkiego 17/4, Polska), покупцем TOВ «Євросеконд». Вага брутто/нетто товару становить 18 890,00 кг, фактурна вартість (відповідно до рахунку-фактури № ESU26/2016/COM від 31.03.2017) 17 023.60 фунтів.

Митна вартість визначена за резервним методом на умовах поставки СРТ Дніпро склала 619110,14 грн. Товар переміщувався транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 згідно CMR № 247048 від 31.03.2017 та книжки МДП (TIR carnet) № JX.77592254 від 31.03.2017.

Відповідно до відомостей, внесених до митної декларації Республіки Польща, MRN 17PL303080E0016570, товар переміщувався транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , вага брутто складала 18 890.00 кг. відправником товару було «Slodkie Zycie Spolka z Ograniczona» (Kazimierza Wielkicgo 17/4. 37-700 Przemysl). Автомобіль покинув територію ЄС у зоні діяльності митного відділу Хребенне (ОС Korczowa, РL303080) 31.03.2017. Цей же ж транспортний засіб в`їхав у зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» у пункті пропуску «Рава-Руська- Хребенне» 01.04.2017 о 22:46 год.

Таким чином, відомості, наведені у експортній декларації, стосуються тієї ж партії товару, що була оформлена за МД № UA209140/2017/107809 від 03.04.2017. У цій же ж експортній декларації Республіки Польща та Faklura VAT № 8/2017 від 30.03.2U" заявлено дані, що відрізняються від задекларованих товарів за ЕМД №UA209140/2017/107809, а саме: фактурна вартість на умовах CIP-Dnipro 20 776,50 фунтів (за курсом НБУ на момент подання декларації 701 566,54 грн., що на 82 456,40 грн. більше, ніж заявлена митна вартість у рахунку-фактури № ESU26/2016/COM від 31.03.2017 (ЕМД № UA209140/2017/107809); номер інвойсу (8/2017 від 30.03.2017) не відповідає номеру інвойсу поданому до митного оформлення товарів за ЕМД №UA209140/2017/107809 (№ESU26/2016/СОМ від 31.03.2017).

25.01.2019 року Львівською митницею ДФС відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №422/209000/2019. На розгляді справи гр. ОСОБА_1 присутнім не був.

За наслідками розгляду вказаного протоколу в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил 422/20900/19 від 02.04.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 65 206, 53 грн.

Таким чином судом встановлено, що з отриманих документів від митної адміністрації Республіки Польща, вбачаються дії спрямованні на ухилення сплати митних платежів в повному обсязі при митному оформленні товарів за ЕМД №UA209140/2017/107809 від 03.04.2017.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За диспозицією ст. 485 МК України, відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Склад порушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого. Ознаки складу порушення митних правил характеризують об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону порушення митних правил. Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Положення ч. 1 п. 1 ст. 265 МК України визначають, що декларантами мають право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір, а згідно із ч. 3 ст. 265 МК України підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в митних органах України.

Згідно до пункту 8 статті 4 МК України декларант це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку встановленого Митним кодексом України, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Згідно частини першої статті 293 МК України особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Переміщення суб`єктами зовнішньої економічної діяльності товарів в митному режимі імпорт розпочинається з їх ввезення через митний кордон України та завершується їх митним оформленням в органі доходів і зборів по місцю обліку підприємства.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари та сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Згідно п.5 ч.1 ст. 4 МК України випуск товарів - це надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети, а згідно із п.23 цієї ж статті митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, позивач заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо вартості товару, які були необхідні для визначення митної вартості товару, з метою зменшення розміру митних платежів та надав з цією ж метою органу доходів і зборів документи, серед яких ЕМД №UA209140/2017/107809 та рахунок-фактуру №ESU26/2016/COM від 31.03.2017, що містять недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, і такі дії призвели до ухилення від сплати митних платежів.

Враховуючи встановлені обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до переконання, що оскаржувана постанова винесена у відповідності з вимогами Митного кодексу України, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Щодо тверджень ОСОБА_1 , викладених у мотивувальній частині позову, щодо незаконності постанови то такі твердження на думку суду є не обґрунтованим та підлягають відхиленню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України зазначено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 9 ст. 494 МК України, якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Відповідно до ст. 494 МК України зазначено, що протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

ОСОБА_1 було запропоновано надати органу доходів (будь-яким зручним засобом зв`язку) письмові пояснення та наявні докази, які будуть досліджені під час розгляду справи та враховані при прийнятті рішення по справі.

В контракті № SZ110416 від 1 1.04.2016 підписаного гр. ОСОБА_1 вказано адресу: АДРЕСА_1 . В графі 8 митної декларації UA209140/2017/107809 подану гр. ОСОБА_1 вказано адресу: АДРЕСА_1 . Львівською митницею ДФС на вказану адресу не одноразово скеровувалися повідомлення щодо прибуття до Львівської митниці ДФС для надання пояснення та можливого документування митного правопорушення.

Таким чином, Львівською митницею ДФС завчасно та належним чином повідомлявся ОСОБА_1 про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення рекомендованими повідомленнями, однак позивач так і не надав пояснення та не з`явився на розгляд справи, а також не надав суду наявні у нього докази, які б могли бути досліджені під час розгляду справи та враховані при прийнятті рішення по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами -безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до статті 498 Митного кодексу України, прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення с правом а не обов`язком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею ст. 498 Митного кодексу України, одночасно із визначенням обсягу прав (в т.ч. щодо заявлення клопотань) осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, закріплено обов`язок даних осіб добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо закінчення строку для притягнення його до відповідальності з огляду на наступне.

Частиною першою статті 522 Митного кодексу України визначено, що справи про порушення митних правил, передбачені, зокрема, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до частини першої статті 467 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Частиною першою статті 467 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

З огляду на викладені норми, адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачене статтею 485 Митного кодексу України, може бути накладено органом доходів і зборів не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Згідно зі статтею 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Державна фіскальна служба, маючи підстави для підозри щодо автентичності поданих ОСОБА_1 документів для розмитнення товару реалізувала форму митного контролю, що передбачена пунктом 8 ч. 1 ст. 336 МК України, надіславши відповідний запит на адресу митних органів Республіки Польща.

Днем виявлення правопорушення необхідно вважати день, коли уповноважена посадова особа, яка має право складати протокол про адміністративне правопорушення отримала інформацію, що об`єктивно дозволяла їй прийти до обґрунтованого висновку про наявність в діях певної особи ознак адміністративного правопорушення.

Про обґрунтованість правової позиці митниці щодо виявлення такого порушення митних правил лише шляхом отримання відповідної інформації від митної служби іноземної держави свідчить підпункт «б» п. 1 Порядку направлення запитів до Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби України від 06.07.05 № 639 «Про затвердження Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування».

З огляду на зміст статті 467 Митного кодексу України, відлік перебігу строку для притягнення позивача до відповідальності слід пов`язувати із датою отримання Львівською митницею ДФС листа митних органів Республіки Польща від 29 жовтня 2018 року, а не з датою вчинення адміністративного правопорушення.

Із змісту диспозиції ст. 485 МК України вбачається, що обов`язковою умовою кваліфікації дій декларанта є наявність в розпорядженні органу доходів і зборів документально підтвердженої інформації про факт ухилення від сплати митних платежів, в тому числі неправомірного їх зменшення або взагалі неправомірного звільнення від їх сплати, що є метою декларанта під час заявлення у митній декларації вказаних неправдивих відомостей чи подання документів із такими відомостями органу доходів і зборів. Крім того, слід звернути увагу на те, що санкція ст. 485 МК України передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі 300 відсотків від несплаченої суми митних платежів та може бути застосована за наявності факту ухилення від сплати митних платежів в тому чи іншому розмірі.

В даному випадку митницею інформація про факт ухилення від сплати митних платежів Позивачем (а саме, неправомірне їх зменшення) стала відома Львівській митниці ДФС у зв`язку із отриманням листа ДФС України № 33440/7/99-99-19-02-02-17 від 29.10.2018, яким митниці надано лист митної адміністрації Республіки Польща від 11.09.2018, копію митної декларації MRN 17PL303080E0016570 від 31.03.2017, рахунку- фактури VAT № 8/2017 від 30.03.2017 року. Із вказаних документів встановлено, що справжня ціна товару становить 20776,50 фунтів, а не 17023,60 фунтів, що (за курсом НБУ) на 82456,40 грн, більше, ніж заявлена митна вартість у рахунку-фактури №ESU26/2016/COM від 31.03.2017 (ЕМД № UA209140/2017/107809), що в свою чергу дає підстави вважати, що днем виявлення зазначеного в протоколі про порушення митних правил адміністративного правопорушення є 29 жовтня 2018 року.

Наявність в розпорядженні митниці інформації та документів про справжню ціну вказаного товару дало можливість спеціалізованому підрозділу Львівської митниці ДФС, управлінню адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання, визначити суму митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні па митну територію України зазначеного вище транспортного засобу.

Отже, митницею винесено оскаржувану постанову відносно Позивача з дотриманням передбаченого ч.1 ст.467 МК України строку притягнення до відповідальності за вчинення правопорушення згідно із ст. 485 МК України.

Таким чином, позивач заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо вартості товару, які були необхідні для визначення митної вартості товару, з метою зменшення розміру митних платежів та надав з цією ж метою органу доходів і зборів документи, що містять недостовірні відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, і такі дії призвели до ухилення від сплати митних платежів в належному обсязі.

Враховуючи встановлені обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до переконання, що оскаржувана постанова винесена у відповідності з вимогами Митного кодексу України, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Отже, доводи сторони позивача в обґрунтування протиправності дій відповідача суд не вважає доведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, доведення при оскарженні протиправності самого рішення суб`єкта владних повноважень, з врахуванням ч.2 ст.77 КАС України покладається на відповідача.

А тому, суд вважає необґрунтованими доводи сторони позивача, натомість є доведеними правомірність прийняття рішення відповідачем та законність оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 529 Митного кодексу України адміністративний позов на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП, а згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови перевіряються судом в порядку встановленому КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 69, 257, 260, 264, 266, 485, 467, 529, 530 МК України, ст. ст. 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Львівської митниці ДФС (адреса місцезнаходження: м.Львів, вул. Костюшка, буд. 1), Галицької митниці Держмитслужби (адреса місцезнаходження: м.Львів, вул. Костюшка, буд. 1) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська