Справа № 953/11855/21
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Єфіменко Н.В.,

за участі секретаря Пазенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Морозова Сергія Олександровича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

22 червня 2021р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Морозова С.О., Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Харківській області ДПП), в якому позивач просив постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №484436 від 08.06.2021 за ч. 8 ст. 121 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на винесення 08.06.20321 відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.8 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 8 500 грн.; ігнорування відповідачем його вимоги про необхідність скористатися правовою допомогою, чим порушене право на захист; відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, витребування посвідчення водія та реєстраційних документів, не порушення п. 29.1 ПДР України; неможливість використання працівниками патрульної поліції інформації з митних баз даних; підписання у грудні 2019р. меморандуму між громадською організацією «Євро Авто Сила» та міністром МВС України про не притягнення до відповідальності власника автомобілів на європейській реєстрації до прийняття Закону про доступне розмитнення; винесення поліцейськими постанов за ч.8 ст. 121 КУпАП про притягнення до відповідальності водіїв автомобілів на іноземній реєстрації виключно в Харківській області; винесення оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням відповідно органу; не складання протоколу про адміністративне правопорушення.

06.08.2021 представник відповідача подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечував. Вказав, що автомобіль «Форд мондео» р.н. НОМЕР_1 зупинений відповіднодо вимог ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", позивачу повідомлено про вчинене адміністративне правопорушення, роз`яснені вимоги чинного законодавства, права, надана можливість скористатися всіма наданими йому правами, ознайомитись з оскаржуваною постановою та надана її копія. Матеріали справи містять достатьо доказів, що свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 380 Миного кодексу України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Позивач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності.

Відповідач командир взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Морозов С.О., представник відповідача УПП в Харківській області ДПП про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до судових засідань 18.08.2021, 28.10.2021 не з`явились, причини неявки не сповістили.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Судом встановлено, що 08.06.2021 командиром взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Морозовим С.О. відносно позивача винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ДП18 №484436 та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8 500 грн. У вказаній постанові зазначено, що 08.06.2021 о 05.35 за адресою: м. Харків, пр. Сталінграду, 5 ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд мондео» р.н. НОМЕР_1 щодо якого порушено обмеження, встановлене митним Кодексом України: порушені строки його тимчасового ввезення на митну території України - транспортний засіб ввезений на митну територію України 12.10.2018 гр. ОСОБА_2 , транспортний засіб використовувався гр. ОСОБА_1 , який автомобіль на митну територію України не ввозив, чим порушені вимоги ст. 380 МК України, ст. ст. 16, 31 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як передбачено ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частина 8 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про адміністративні правопорушення за ч.8 ст. 121 КУпАП. Відповідно до ч.4-5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Приписами ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав зупинення транспортних засобів.

Так, п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Таким чином, зупинка транспортного засобу під керування позивача здійснена правомірно.

Також положеннями ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень. Стаття 27 цього ж Закону надає поліцейському безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади з обов`язковим дотриманням норм Закону України "Про захист персональних даних.

Таким чином, працівниками патрульної поліції правомірно отримані та досліджені відомості, що знаходяться в базах даних державних органів влади стосовні обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортних засобів.

Водночас згідно приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Конституційний Суд України у рішенні у справі № 13-рп/2000 від 16.11.2000 року, дійшов висновку, що закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав» (частина перша статті 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин, а не тільки з кримінальних. Право на захист, зокрема, може бути реалізоване фізичною особою у цивільному, арбітражному, адміністративному і кримінальному судочинстві.

Суд зазначає, що право особи на захист та правову допомогу - одна з найважливіших державних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина, закріплених ст. 59, ч. 2 ст. 63, п. 5 ч. 3 ст. 129 Конституції України та міжнародними актами, які становлять національне законодавство, щодо прав людини і основоположних свобод (ст. 11 Загальної декларації прав людини; ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права; ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), і не може бути обмежено з огляду на освіту, посаду, соціальний статус особи, яка заявляє про бажання скористатись правовою допомогою адвоката.

У оскаржуваній постанові вказано, що до неї додається запис з боді камери 02212. Однак, на долученому до відзиву відеозаписі з бодікамери, зафіксоване лише спілкування працівників поліції з відповідачем до винесення оскаржуваної постанови. Процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення не зафіксована (а.с.58). Відповідно, доводи позивача щодо порушення його прав наданими відповідачем доказами не спростовані.

Таким чином, доказів на спростування доводів позивача щодо порушення його права на захист, а саме розгляд справи за відсутності захисника, матеріали справи не містять.

Порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема реалізації права на захист, є підставою для скасування постанови, незалежно від наявності чи відсутності вини позивача.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 640/16220/16-а.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Частиною 1,7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи правову позицію, викладену 18.03.2020 в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку із задоволенням позову, в порядку ч. ч. 1, 3 ст.139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Харківській області ДПП судові витрати за подання до суду позовної заяви в розмірі 454 грн. судового збору.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19,77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Морозова Сергія Олександровича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №484436 від 08.06.2021 за ч. 8 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, ЄДРПОУ 4010864, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 28 жовтня 2021р.

Суддя -