Справа № 640/1953/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1953/21 Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Кузьмінської К.В.,

За участю представника позивача: Величко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 25.08.2020 № .

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю спірного податкового повідомлення-рішення, так як реєстрація витратомірів-лічильників та рівномірів-лічильників на АЗС за адресами: м. Харків, вул. Свистуна, 11 та м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82-А підтверджується довідками про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратомір та рівнеміри і квитанціями про їх прийняття Державною податковою службою України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що штраф може застосовуватись із розрахунку кількості встановлених на АЗК рівнемірів-лічильників та паливно-роздавальних колонок, які виконують функції витратомірів-лічильників та мають позитивні результати повірки.

На думку апелянта, оскільки згідно довідок про розпорядника акцизного складу пального, для акцизних складів пального, розташованих на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри, зазначені серійні номери об`ємних лічильників, відтак підстави для застосування штрафних санкцій - відсутні.

У відзиві на аппеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що позивач повинен був обладнати акцизні склади рівномірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі у строк не пізніше 01 січня 2020 року.

Враховуючи, що позивачем не було доведено та не надано доказів, які б свідчили про відсутність порушень, встановлених під час проведення перевірки, тому підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення - відсутні.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області складено акт від 03.08.2020 №1084/20-40-32-01-08/42547705, яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

Під час проведення перевірки контролюючий орган дійшов до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» здійснює діяльність з реалізації пального в асортименті на АЗК з магазином за адресами: м. Харків, вул. Свистуна, 11 та м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82а.

При цьому, за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 зареєстровано акцизний склад з уніфікованим номером - 1014900. На даному акцизному складі розташовано та використовується 5 ємностей (резервуарів), які обладнані 5 рівнемірами-лічильниками. Також на зазначеному акцизному складі розташовано 6 ПРК, що забезпечують функціонування 18 місць відпуску пального та обладнано 18 витратомірами-лічильниками.

Крім того, за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82а зареєстровано акцизний склад з уніфікованим номером - 1014912. На даному акцизному складі розташовано та використовується 5 ємностей (резервуарів), які обладнані 5 рівнемірами-лічильниками. Також на зазначеному акцизному складі розташовано 8 ПРК, що забезпечують функціонування 36 місць відпуску пального та обладнано 36 витратомірами-лічильниками.

У свою чергу, до перевірки надано технічну та метрологічну документацію на наявні та зареєстровані рівнеміри-лічильники та витратоміри-лічильники.

Згідно даних автоматизованих систем ДПС України підприємством в Єдиному державному реєстрі зареєстровано витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, розташовані на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 - 29.07.2020 (реєстраційний номер довідки № ); витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, розташовані на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82а - 27.07.2020 (реєстраційний номер довідки № ).

Згідно інформаційної бази ДПС України, на яку надходять електронні копії розрахункових документів встановлено, що на зазначених акцизних складах реалізація пального здійснюється з 26.06.2020.

З огляду на виявлені під час проведення перевірки обставини контролюючим органом зроблений висновок, що у період з 26.06.2020 по 28.07.2020 на акцизному складі за адресою м. Харків, вул. Свистуна, 11; у період з 26.06.2020 по 26.07.2020 на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82а здійснювалась реалізація пального без наявності зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

На підставі складеного акту перевірки Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.08.2020 №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) штрафи (санкції) на суму 1 280 000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 23.11.2020 № 33239/6/9900-06-02-06-06 залишено без змін податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.08.2020 № , а скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» - без задоволення.

Не погоджуючись з такими рішеннями та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час розгляду справи відповідачем доведено правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 25.08.2020 № , тому відсутні підстави для його скасування.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Кодекс або ПК України або повністю назва), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

У силу вимог п.п. 75.1.3 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відтак, податковий орган наділений правом проводити перевірки, одним із різновидів яких є фактична перевірка.

При цьому, підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст. 80 Податкового кодексу України.

Так, підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності такої підстави - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Тобто, фактична перевірка проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу №2338 від 23.07.2020, правовою підставою для проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем визначено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Втім, у вказаному наказі, відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки, а саме п.п. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

При цьому, враховуючи, що п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки, втім зі змісту наказу за №2338 від 23.07.2020, неможливо встановити яке з окремих вказаних порушень слугувало конкретною підставою для його прийняття.

Зазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду викладеним у постановах від 04 вересня 2020 року у справі №821/1274/18, від 02 вересня 2020 року у справі №821/1828/16 та від 04 грудня 2018 року у справі №820/4894/18.

Слід зазначити, що невиконання вимог закону щодо наявності підстави для призначення та проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, відтак є самостійною підставою для скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками проведення такої перевірки.

У той же час, перевіряючи виявлені податковим органом порушення під час проведення фактичної перевірки колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.4 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Поняття акцизного складу визначено у пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а саме: акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно пп.14.1.224 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

При цьому, у відповідності до п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Таким чином, вимоги норм статті 230 Податкового кодексу України стосуються суб`єктів господарювання, які є розпорядниками акцизних складів.

Що стосується обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, то згідно п.12 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно, у силу вимог підпункту 128-1.1 пункту 128-1 статті 128 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Повторне протягом року вчинення на тому самому акцизному складі будь-якого з порушень, передбачених абзацом першим цього пункту, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Таким чином, складом порушення, за яке передбачена фінансова санкція, є необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратоміра-лічильника у резервуарі та/або місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі.

Пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються:

з 1 липня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 липня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу (незалежно від загальної місткості резервуарів, розташованих на акцизному складі такого розпорядника), а також до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне).

Наведене свідчить, що на розпорядників акцизних складів покладено обов`язок щодо реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників у термін встановлений податковим законодавством.

Як свідчать матеріали справи, під час проведення перевірки та підтверджено довідками про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратомір та рівнеміри (реєстраційні номери довідок № та № ) і квитанціями про їх прийняття Державною податковою службою України, Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» в Єдиному державному реєстрі зареєстровано витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, розташовані на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 - 29.07.2020 (реєстраційний номер довідки № ); витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, розташовані на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82а - 27.07.2020 (реєстраційний номер довідки № ).

Реалізація пального на зазначених акцизних складах здійснюється з 26.06.2020.

У той же час, у період з 26.06.2020 по 28.07.2020 на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 та у період з 26.06.2020 по 26.07.2020 на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82а реалізації пального здійснювалась позивачем без наявності зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

При цьому, слід зазначити, що на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 розташовано та використовується 5 ємностей (резервуарів), які обладнані 5 рівнемірами-лічильниками. Також на зазначеному акцизному складі розташовано 6 паливороздавальних колонок (ПРК), що забезпечують функціонування 18 місць відпуску пального та обладнано 18 витратомірами-лічильниками.

На акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82-а розташовано та використовується 5 ємностей (резервуарів), які обладнані 5 рівнемірами-лічильниками. Також на зазначеному акцизному складі розташовано 8 паливороздавальних колонок (ПРК), що забезпечують функціонування 36 місць відпуску пального та обладнано 36 витратомірами-лічильниками.

У свою чергу, позивач, не заперечує про наявність 5 ємностей (резервуарів), які обладнані 5 рівнемірами-лічильниками за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 та 5 ємностей (резервуарів), які обладнані 5 рівнемірами-лічильниками за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82-а. У той же час, вказує на встановлення 3 (трьох) паливороздавальних колонок (ПРК) на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 та 4 (чотирьох) паливороздавальних колонок (ПРК) на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82-а.

Відповідно до пункту 1 розділу І Формату даних та структура Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 № 944, єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр) - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про наявність у розпорядників акцизних складів витратомірів та рівнемірів, їх серійні (ідентифікаційні) номери, відомості щодо резервуарів та акцизних складів, на яких встановлені витратоміри і рівнеміри, а також облікові дані щодо обсягів обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у розрізі резервуарів та акцизних складів.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Формату даних, реєстр складається із записів з посиланням на електронні документи, які подаються у вигляді таких форм: довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри; довідка про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального.

Так, у відповідності до довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри вбачається, що на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 розташовано 5 стаціонарних резервуарів та рівнемірів (таблиця 1), 18 витратомірів (таблиця 2); на акцизному складі за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82-а розташовано 5 стаціонарних резервуарів та рівнемірів (таблиця 1), 36 витратомірів (таблиця 2).

У той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що податковий орган, з яким погодився і суд першої інстанції, визначаючи розмір штрафних санкцій, виходив з того, що позивачем не було зареєстровано 10 рівнемірів-лічильників та 54 витратомірів-лічильників на паливному крані (заправочному пістолеті).

Так, відповідно до вимог ст. 230 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі - Порядок № 891).

Згідно п. 2 Порядку № 891 витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах; рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара; резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці; обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).

У свою чергу, пунктом 6 Порядку визначено, що фактичні показання витратомірів та рівнемірів щодо обсягів залишків пального та добового обсягу реалізованого пального перераховуються у літри, приведені до температури 15 °С, крім показань паливороздавальних та/або оливороздавальних колонок, які виконують функції витратомірів.

Отже, при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» вимірювальна система - система, що включає власне лічильник і всі пристрої, необхідні для забезпечення достовірних вимірювань або призначені для сприяння виконанню вимірювальних операцій; колонка паливороздавальна - вимірювальна система, призначена для заправки автотранспортних засобів, малих суден та малих літаків. Паливний кран наведеним вимогам щодо забезпечення функції вимірювання не відповідає.

Згідно Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Мінпалива та енергетики України, Мінекономіки України, Мінтранспорту та зв`язку України, Держкомітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155, для вимірювань об`єму нафтопродуктів на АЗС використовуються паливороздавальні колонки та оливороздавальні колонки, що мають відлікові пристрої для індикації ціни, об`єму та вартості виданої дози.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком контролюючого органу про те, що відсутність витратоміра на 54 паливних кранах (заправочному пістолеті) є підставою для висновку про відсутність витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, оскільки функцію вимірювання обсягу реалізованого пального виконує у даному випадку саме паливороздавальна колонка (ПРК).

З огляду на вказане, підставою для висновку про порушення позивачем пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України є саме факт відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі рівнемірів-лічильників на 10 (десять) резервуарах та 14 (чотирнадцять) витратомірів-лічильників на паливороздавальних колонках (ПРК) (6 ПРК за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 та 8 ПРК за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82-а).

Враховуючи, що штрафна санкція в розмірі 20 000 гривень застосовується за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник (10 одиниць), а також за кожне необладнане місце відпуску пального та/або незареєстрований витратомір-лічильник (14 одиниць), тому до позивача повинна була бути застосована штрафна санкція у розмірі 480 000 грн.

Посилання позивача на наявність у нього за адресою: м. Харків, вул. Свистуна, 11 - лише 3 ПРК, та за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 82-а - лише 4 ПРК, та як по 2 паливороздавальні колонки підключені до однієї наливної точки, колегія суддів оцнює критично, оскільки у відповідності до наданих формулярів ПРК за вказаними адресами вбачається наявність 6 та 8 ПРК відповідно (а.с. 68-73, 78-85 Том 1).

У свою чергу, позивачем під час розгляду справи не надано належних доказів на підтвердження доводів щодо помилковості зазначенні саме такої кількості ПРК на акцизних складах.

Отже, відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції лише у розмірі 480 000 грн. за невиконання вимог п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню лише в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 800 000 грн.

Відтак, доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують висновки суду першої інстанції.

У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» - задововльнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 25 серпня 2020 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 800000 (вісім тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук