Справа № 282/955/21
Суддя: Носач В. М.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/955/21
Провадження № 2-а/282/17/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поварчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 804221 від 21.07.2021,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 804221 від 21.07.2021, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП - закрити. Також просив відшкодувати судовий збір у сумі 454,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.07.2021 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 18.480 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 24-2 (номерний знак НОМЕР_2 ), та його було зупинено інспектором взводу роти 1 батальйону 2 УПП в Миколаївській області, інспектором старшим лейтенантом поліції Слатвінським Олександром Миколайовичем та винесено відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 804221 від 21.07.2021.

Відповідно до вищевказаної постанови, позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові вказано, що на а/д М-14 водій, керуючи транспортним засобом з причепом, перевозив негабаритний вантаж без машини супроводу, чим порушив п.п. 22.5 ПДР - порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил переїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобілів дорогами, вулиць або залізничними переїздами. Постановою від 27.07.2021 накладено на позивача штраф у розмірі 510,00 гривень.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівники поліції не в повній мірі встановили необхідні для вирішення справи обставини. Висновки, які надали працівники поліції не відповідають обставинам справи, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

20 вересня 2021 року на адресу суду від Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву. Згідно наданого відзиву відповідач зазначає, що дії працівника поліції були законними та обґрунтованими, а постанову складено відповідно до чинного законодавства України, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року задоволено клопотання Головного управління національної поліції в Миколаївській області. Замінено відповідача по справі Головне управління Національної поліції в Миколаївській області на належного відповідача - Управління патрульної поліції в Миколаївській області (54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б, Миколаївська область).

Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09 грудня 2021 року о 13 годині 00 хвилин.

Позивач у судове засідання на розгляд справи не з`явився, але в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області у судове засідання на розгляд справи не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У відзиві на позовну заяву міститься прохання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21 липня 2021 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Слатвінським Олександром Миколайовичем складено постанову серії ДП18 № 804221, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до змісту постанови вбачається, що 21.07.2021 о 19 годині 50 хвилин А/Д М-14 водій керував т/з з причепом, перевозив негабаритний вантаж без машини супроводу, чим порушив п.п. 22.5 ПДР.

Згідно ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП відсутнє посилання на доказ, на підставі якого у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не надано таких доказів і до суду.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП є не доведеним.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 140, 247, 258, 276, 283, 293 КУпАП, ст. 9, 72, 77, 121, 132, 139, 194, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 804221 від 21.07.2021 - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В.М. Носач