Справа № 156/874/21
Суддя: Федечко М. О.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №156/874/21
Номер провадження 2-а/156/31/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого: судді Федечко М.О.

за участю: секретаря судових засідань Салатюк Г.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції України у Волинській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 інспектор СРПП ВПВ № 1 (с. Іваничі) Володимир-Волинського РВП, -

встановив:

13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції України у Волинській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 інспектор СРПП ВПВ № 1 (с. Іваничі) Володимир-Волинського РВП.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що постановою інспектора СРПП ВПВ № 1 (с. Іваничі) Ручина О.О. від 28 вересня 2021 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст.125 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Оскільки вказану постанову йому вислано поштою, її він отримав 07 жовтня 2021 року. Зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за керування 28 вересня 2021 року автомобілем «Фольксваген» д.н.з НОМЕР_1 будучи не пристебнутим ременем безпеки, перед зупинкою транспортного засобу не показав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, не маючи посвідчення водія, відсутня медична аптечка, чим порушив п.2.3в, 9.2а, 9.9б, 2.1а.4, 31.4.7 ПДР України та скоїв правопорушення передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП.

Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказані порушення є незаконною з наступних підстав.

Після зупинки його транспортного засобу, працівник поліції не представившись відразу вказав, що він керував автомобілем будучи не пристебнутим ременем безпеки. Повідомивши, що вказане не відповідає дійсності, оскільки він був пристебнутий ременем безпеки, працівники поліції поїхали та при ньому постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не виносили. Адміністративних правопорушень зазначених у постанові про накладення адміністративного стягнення він не вчиняв, а тому вважає постанову протиправною та незаконною. На час зупинки його транспортного засобу працівниками поліції з ним у автомобілі також перебував сусід, якому відомі обставини зупинки транспортного засобу під його керуванням 28 вересня 2021 року.

Просить скасувати вказану постанову як незаконну, а провадження у справі закрити.

13 жовтня 2021 року відкрите спрощене позовне провадження у адміністративній справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) осіб.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити та суду пояснив, що адміністративних правопорушень вказаних у постанові про накладення адміністративного стягнення від 28 вересня 2021 року не вчиняв, а відповідачем не надано доказів, які б свідчили протилежне. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності при ньому не складалася, права йому не роз`яснювалися. Зазначив, що був зупинений ніби то за те, що не був пристебнутий ременем безпеки, що не відповідало дійсності на що він звернув увагу працівників поліції. Наявність аптечки вони не перевіряли, вимогу увімкнути аварійну сигналізацію не висловлювали. Дійсно підтвердив, що не надав працівникам поліції документи, оскільки жодного порушення ним не було вчинено. Поспілкувавшись декілька хвилин працівники поліції поїхали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на адресу суду від нього не надійшов.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 інспектор СРПП ВПВ № 1 (с. Іваничі) Володимир-Волинського РВП в судове засідання не з`явився, пояснення стовно позовних вимог суду не надав.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії постанови інспектора СРПП ВПВ № 1 (с. Іваничі) Володимир-Волинського РВП серії БАВ № 616033 від 28 вересня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст.. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Суть адміністративних правопорушень заключається в тому, що 28 вересня 2021 року о 15 год. 45 хв. в смт. Іваничі ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з НОМЕР_1 будучи не пристебнутим ременем безпеки, перед зупинкою транспортного засобу не показав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, не маючи посвідчення водія, відсутня медична аптечка, чим порушив п. 2.3в, 9.2а, 9.9б, 2.1а 2.4, 31.4.7 ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що 28 вересня 2021 року разом із позивачем автомобілем «Фольксваген» їздили у власних справах. За кермом автомобіля був ОСОБА_1 , який був пристебнутий ременем безпеки. При зупинці транспортного засобу в смт. Іваничі, працівник поліції не представившись повідомив водія, що він керуючи транспортним засобом не був пристебнутий ременем безпеки. Із вказаним позивач не погодився та пояснив, що керував автомобілем будучи пристебнутим ременем безпеки. Інспектор пояснень позивача до уваги не взяв, поспілкувавшись декілька хвилин поїхав службовим автомобілем. Аптечки у автомобілі ніхто не перевіряв, постанову про накладення адміністративного стягнення позивачу вручено не було та при них вона не виносилась. Інших адміністративних правопорушень ОСОБА_1 також не вчиняв.

Статтею 62 Конституції України передбачено принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміновані йому адміністративні правопорушення.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Стаття 125 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи,в тому числі: про порушення правил дорожнього руху,правил,що забезпечують безпеку руху транспорту,правил користування засобами транспорту(зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126 КУпАП).

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.09.2021 року у такій зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання її копії, однак як пояснив сам ОСОБА_1 та свідок допитаний в судовому засіданні така постанова не складалася на місці зупинки ( місці вчинення правопорушення), водій від отримання її копії не відмовлявся.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні та інші документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться (крім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних некомерційних цілях), а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частиною 3 статті 35 Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язково має передувати порушення водієм ПДР, скоєння дорожньо-транспортної пригоди або інші підстави, передбачені вищезазначеною статтею Закону.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15 березня 2019 року №686/11314/17.

Згідно постанови від 28.09.2021 ОСОБА_1 інкримінується порушення ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП.

Оскільки позивач заперечив порушення ним правил дорожнього руху, яке ставиться йому у провину оскаржуваною постановою, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, не подано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень, чим не спростовано відповідних доказів позивача та не доведено правомірності свого рішення.

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що у діях водія ОСОБА_1 були відсутні порушення Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що мало б передувати законним вимогам працівникам поліції щодо зупинки останнього та зобов`язання пред`явлення водієм посвідчення водія, інших порушень правил дорожнього руху ОСОБА_1 не вчинено, а тому вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 126 КУпАП не встановлено.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, додатки до неї не додаються. Представник відповідача відзив на позовну заяву не надав, також суду не надано жодних доказів на спростування доводів позивача.

Разом з тим, з наданої позивачем оскаржуваної постанови вбачається, що в процесі її винесення жодних доказів винуватості позивача у вичиненому, не зазначено, відеозапис вчиненого не здійснювався.

Відповідно до п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що представником відповідача не доведено належними та допустимими доказами те, що позивач вчинив інкриміновані йому адміністративні правопорушення, інспектор поліції яким було складено оскаржувану постанову на неодноразові виклики суду для дачі пояснень не з`явився, показами свідка, що надані в судовому засіданні спростовано обставини, що викладені у винесеній постанові, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині скасування постанови та закриття провадження у справі знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

Понесені позивачем процесуальні витрати у виді судового збору суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд

У х в а л и в:

Позов задоволити.

Скасувати постанову БАВ № 616033 від 28 вересня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (п`ятсот десять) за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАп та провадження в справі про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції України у Волинській області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 сплаченого судового збору.

Дата складання судового рішення: 09 грудня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач Головне Управління Національної поліції України у Волинській області, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 інспектор СРПП ВПВ № 1 (с. Іваничі) Володимир-Волинського РВП, місцезнаходження смт. Іваничі вул.. Грушевського, 35 Волинської області.

Суддя М.О.Федечко