Справа № 340/9909/21
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

08 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа №340/9909/21

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Момонт Г.М., розглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-1: Приватного підприємства «Сервісінвест», м. Кропивницький, вул. А. Тарковського, 60,

відповідача-2: Центру надання адміністративних послуг Кіровоградської районної державної адміністрації в особі державного реєстратора Гавули Алли Володимирівни, м. Кропивницький, вул. Дарвіна, 25

про визнання протиправним, скасування запису про державну реєстрацію та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Приватного підприємства «Сервісінвест», Центру надання адміністративних послуг Кіровоградської районної державної адміністрації в особі державного реєстратора Гавули Алли Володимирівни про:

- визнання протиправним та скасувати запису про державну реєстрацію прав власності на садовий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 247,6 кв. м, житловою площею 115,7 кв. м, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведений державним реєстратором Кіровоградської районної державної адміністрації Гавулою Аллою Володимирівною 26.08.2016 за №16157945, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер: 84 від 27.07.2016 та технічного паспорта на садовий будинок АДРЕСА_2 від 29.06.2016 виготовленого ПП «Сервісінвест», із закриттям розділу в Державному реєстрі прав;

- зобов`язання Приватного підприємства «Сервісінвест» видати технічний паспорт на садовий будинок АДРЕСА_2 , відповідно до його фактичного стану та площі.

З огляду на приписи п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

Публічно-правовий спір спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини 1 ст.4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу зазначених норм встановлено, шо до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих ним при здійсненні владних управлінських функцій. Проте помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Так, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №914/2006/17.

Водночас слід враховувати, що приватно-правові відносини вирізняються публічно-правових саме наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. При цьому спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 р. у справі №911/3594/17, а також у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 р. у справі №925/1121/17, від 17.04.2019 р. у справі №916/675/15.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ПП «Сервісінвест» з порушенням законодавчих вимог розроблено технічний паспорт на садовий будинок АДРЕСА_2 . При цьому ПП «Сервісінвест» ігнорує звернення позивача щодо внесення змін у складний ним технічний паспорт. На підставі технічного паспорта на садовий будинок, у якому викладено недостовірну інформацію, зареєстровано право власності на садовий будинок зі статусом «завершене будівництво», який фактично не являється завершеним будівництвом, та має значно меншу квадратуру, ніж на яку зареєстровано право власності.

Отже, позивач вважає, що розроблений ПП «Сервісінвест» технічний паспорт на садовий будинок АДРЕСА_2 не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам. Тобто спірні правовідносини виникли щодо виконання ПП «Сервісінвест» договору про проведення технічної інвентаризації та виготовлення технічного паспорта на будову, а тому за своєю правовою природою є цивільно-правовими вимогами. Натомість, заявлення позивачем позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності на садовий будинок АДРЕСА_2 не змінює приватно-правового характеру спору.

Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, враховуючи, що спірні правовідносини за своєю правою природою є приватноправовими та не мають характеру публічно-правових відносин, даний позов не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.170, ст.ст.243, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Сервісінвест», Центру надання адміністративних послуг Кіровоградської районної державної адміністрації в особі державного реєстратора Гавули Алли Володимирівни про визнання протиправним, скасування запису про державну реєстрацію та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до цивільної юрисдикції.

Повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня підписання такої ухвали.

Дата підписання ухвали 08 грудня 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт