Справа № 320/7037/20
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7037/20 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України про визнання протиправної бездіяльності та стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні та середнього заробітку, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України щодо не проведення повного розрахунку при звільненні з військової служби, а саме: невиплати громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в день звільнення зі служби в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 повних календарних років служби в сумі 68234,80 грн.;

- стягнути з Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 повних календарних років служби в сумі 68234,80 грн.;

- стягнути з Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за несвоєчасний розрахунок при звільненні з військової служби в Державній прикордонній службі України за період із 03.03.2020 до дня фактичного виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - із розрахунку 566,27 грн. на день.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язано Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що в нього відсутні правові підстави для здійснення нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, так як відсутня вислуга 10 років і більше, а судом першої інстанції помилково була зарахована пільгова вислуга до календарної.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 22.08.2009 (а.с.32-35). Згідно з витягу з послужного списку у період з 05.08.2011 по 02.03.2020 позивач проходив службу в Державній прикордонній службі України (а.с.72-73).

Наказом начальника Окремого контроль-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 №105-с «По особовому складу» припинено (розірвано) контракт та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_1 , старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) відділу активних заходів головного оперативно-розшукового відділу, звільненого з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 03 березня 2020 року.

У наказі зазначено, що вислуга років позивача на 03.03.2020 становить:

календарна: 08 років 06 місяців 28 днів;

пільгова: 04 роки 00 місяців 15 днів;

всього: 12 років 07 місяців 13 днів (а.с.24).

Позивач звернувся до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України із заявою про виплату за 8 календарних років служби одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону №2011. Проте, відповідач листом від 10.07.2020 №11/Д-65 повідомив позивачу про відсутність підстав для виплати відповідної допомоги (а.с.11-12).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати при звільненні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що ОСОБА_1 , як військовослужбовець, звільнений з військової служби за наявності вислуги років - 12 років 7 місяців 13 днів, що перевищує 10 років, має право на одноразову грошову допомогу, передбачену абз. 1 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а розмір такої допомоги визначається у вигляді 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожні вісім повних календарних років служби позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, визначено Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Статтею 9 Закону №2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

За приписами ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Тобто, вказана вище правова норма передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення за наявності вислуги 10 років і більше та не встановлює будь-яких обмежень щодо обчислення такої вислуги лише в календарних роках.

Крім того, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок №393) строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Колегія суддів зауважує, що вислуга років не обчислюється лише календарними роками служби, але може включати різні періоди, в тому числі і строк служби у пільговому обчисленні.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на положення абз. 3 п. 10 Порядку №393, оскільки вказана норма регулює питання розміру одноразової грошової допомоги, яка обчислюється за кожний повний календарний рік служби, тоді як право на отримання такої допомоги передбачене ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII за умови наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічні правові висновки висловлено Верховним Судом у постановах від 21.04.2021 у справі № 380/2427/20 та від 24.11.2020 у справі №822/3008/17.

Оскільки ОСОБА_1 , відповідно до правил ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII, має вислугу більше 10 років, то він набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (8 років).

Таким чином, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо покладення на відповідача обов`язку нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу встановлену частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.

У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 08.12.2021р.)