Справа № 560/12957/21
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 грудня 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Чорноострівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 6 сесії VIII скликання Чорноострівської селищної ради №117 від 30.07.2021 року "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності із зміною цільового призначення на території Чорноострівської селищної ради за межами с. Катеринівка";

- зобов`язати Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2.0 га, що розташована за межами с. Катеринівка із зміною цільового призначення із земель 16.00 (землі запасу) на 01.03 (для ведення особистого селянського господарства).

Позов мотивований тим, що спірне рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою є протиправним, оскільки у ньому відсутнє посилання на підстави, передбачені частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 05.10.2021 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження)

Відповідач подав до суду відзив на даний адміністративний, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки проект рішення був винесений на розгляд ради, проте він не набрав достатньої кількості голосів, тому був відхилений, та зазначає, що процедура розгляду заяви позивача порушена не була.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому вказує на його необґрунтованість.

Суд, дослідивши матеріали, справи встановив наступне.

Позивач, відповідно до вимог статей 116, 118, 121 та 122 Земельного кодексу України звернувся до Чорноострівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2.0 га, що розташована за межами с. Катеринівка із зміною цільового призначення із земель 16.00 (землі запасу) на 01.03 (для ведення особистого селянського господарства).

За результатом розгляду його заяви відповідач прийняв рішення від 30.07.2021 №117 "Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності із зміною цільового призначення на території Чорноострівської селищної ради за межами с. Катеринівка", в якому зазначив, що рішення не прийнято.

Відповідно до наданих відповідачем доказів, за результатами голосування проект рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не набрав необхідної кількості голосів (усього проголосувало 18 депутатів, проти - 18, за - 0).

Позивач оскаржив вказане рішення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №803/1244/16.

За змістом статті 59 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради в межах своїх повноважень приймають нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до протоколу поіменного голосування від 30.07.2021 з 18 присутніх депутатів під час розгляду заяви ОСОБА_1 "за" проголосувало 0 депутатів, "проти" - 11 "утримались" - 7, "не голосували" - 0, рішення не прийняте.

Такий підсумок голосування не є рішенням (розпорядчим актом), передбаченим вимогами Земельного кодексу України стосовно розгляду заяви позивача. В свою чергу, ця заява фактично залишається невирішеною через відсутність будь-якого конкретного рішення уповноваженого органу.

Разом з тим, такий результат голосування не можна розцінювати як виконання відповідачем свого обов`язку, оскільки відповідач зобов`язаний прийняти рішення, обираючи з двох можливих та передбачених Земельним кодексом України варіантів: надання дозволу або мотивована відмова.

Суд не заперечує право колегіального органу приймати рішення в межах наданих йому повноважень, однак робити це він зобов`язаний з урахуванням вимог та обмежень, встановлених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17.

У рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Зокрема, на державні органи покладений обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

За таких обставин, бездіяльність відповідача, що полягає у неприйнятті рішення за результатом розгляду заяви позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, є протиправною.

Оскільки відповідач не прийняв будь-якого рішення по суті за результатами розгляду заяви позивача, тому у задоволенні вимоги про скасування рішення від 30.07.2021 №117 необхідно відмовити.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За змістом частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та вирішити її шляхом прийняття рішення відповідно до порядку, передбаченого статтею 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У зв`язку з цим, у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою слід відмовити.

Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Чорноострівської селищної ради, що полягає у неприйнятті рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2.0 га, що розташована за межами с. Катеринівка із зміною цільового призначення із земель 16.00 (землі запасу) на 01.03 (для ведення особистого селянського господарства).

Зобов`язати Чорноострівську сільську раду Хмельницького району Хмельницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2.0 га, що розташована за межами с. Катеринівка із зміною цільового призначення із земель 16.00 (землі запасу) на 01.03 (для ведення особистого селянського господарства), та прийняти мотивоване рішення передбачене статтею 118 Земельного кодексу України та Законом України "Про місцеве самоврядування".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Чорноострівської селищної ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Чорноострівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області (вул. Незалежності, 13,Чорний Острів,Хмельницький район, Хмельницька область,31310 , код ЄДРПОУ - 04403901)

Головуючий суддя В.К. Блонський