Справа № 415/7857/21
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/7857/21
Провадження № 2-а/415/447/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Лимара Андрія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Описова частина.

Зміст позовних вимог.

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Лимара Андрія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 28 вересня 2021 року приблизно о 15 годині ОСОБА_1 , зайшла до будівлі, в якій знаходиться супермаркет Сільпо, за адресою: проспект Гвардійський, 46, міста Сєвєродонецьк, Луганської області з наміром скористатись послугами, які надає заклад. Знаючи, що може здійснити купівлю необхідного їй товару на касі, одразу зайняла чергу. По території супермаркету не переміщувалась. Як тільки вона зайняла чергу, до неї підійшли співробітники патрульної поліції ОСОБА_2 , посвідчення серії НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 посвідчення серії НОМЕР_2 . Вони запитали в неї документи. Вона надала їм водійське посвідчення. Один з співробітників патрульної поліції щось робив у планшеті. На її запитання про те, що він робить, співробітник патрульної поліції, що тримав планшет, відповів, що встановлює особу. Станом на цей момент, а це через декілька хвилин як вона увійшла до зазначеної будівлі, вона вже купила необхідну їй річ. Співробітник патрульної поліції запитав її адресу. Вона відповіла. Після чого співробітники патрульної поліції сказали, що зараз вони випишуть постанову про адміністративне правопорушення, оскільки, як вони зазначили, вона перебувала в громадському місці без медичної маски, що прикриває ніс та рот. Вона зазначила, що не погоджується з їхніми словами про те, що вона вчинила правопорушення. Вони сказали, що правопорушення зафіксували на камеру. Позивач попросила показати відео. Співробітники патрульної поліції сказали, що це можна буде зробити потім у м. Лисичанськ. Як вона зазначала співробітникам поліції, із тим, що вчинила правопорушення вона не згодна, тому хотіла викласти свою позицію письмово і запитала чи буде складено протокол. Їй відповіли, що протокол складати не будуть. Згодом, вони сказали, що за результатами розгляду адміністративної справи складено постанову ЕГА №436541 по справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що її притягують до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вона заперечила проти того, що не проводився розгляд справи, оскільки вважає, що процедура розгляду справи має на меті встановити дійсні обставина справи та склад адміністративного правопорушення. Співробітники поліції запитали чи буде вона отримувати копію. Вона хотіла отримати копію, про що їм зазначила.

Оскільки позивач, не згодна з рішенням співробітників патрульної поліції та була схвильована, вона намагалась заспокоїтись та зробити оцінку ситуації з метою прийняття коректних дій, тому попросила дати їй хвилинку прийти до тями та обдумати наступні власні дії. Однак, один з співробітників патрульної поліції продовжував суворим тоном схиляти її до підписання постанови та зазначав, що якщо вона зараз не підпише її, вони засвідчать факт відмови від підписання і копію їй не буде надано. Інший співробітник патрульної поліції все ж таки погодився на надання їй можливості подумати. Проте, через час менший ніж хвилину її відволік співробітник патрульної поліції, тому, бажаючи позбутися психологічного тиску, вона підписала постанову.

Вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Незважаючи на те, що співробітники поліції повідомили про право ознайомлюватись з матеріалами справи, вони його порушили, оскільки відмовили у наданні можливості на місці переглянути відео, в якому, як вони казали, зафіксовано правопорушення. Не погоджуючись із тим, що позивач вчинила правопорушення та із діями співробітників поліції вона хотіла висловити свою позицію у протоколі, однак його відмовились складати і сказали, що будуть складати лише постанову. Хоча, відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Відмовивши у перегляді відео, в якому, за словами співробітників поліції, зафіксовано вчинення нею правопорушення, відмовившись складати протокол, в якому було б викладено нею позицію, позивач вважає співробітники поліції, в дійсності, не провели розгляд справи про адміністративне правопорушення. Оскільки співробітники поліції виносили постанову по справі про адміністративне правопорушення спираючись на те, що правопорушення зафіксовано на відео, то таке відео є доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, де зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, позивач вважає, співробітники поліції не розглянули докази і матеріали справи та відмовили в ознайомленні з ними. Оскільки справу про адміністративне правопорушення не було розглянуто, то, на думку позивача не могла бути винесена і сама постанова серії ЕГА №436541 від 28.09.2021 року адже, відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП винесенню постанови повинен передувати, розгляд справи про адміністративне правопорушення. Сама постанова в своєму тексті містить зазначення про те, що було проведено розгляд матеріалів адміністративної справи, однак таке твердження не відповідає дійсності.

Крім того, вважає, що постанова серії ЕГА №436541 від 28.09.2021 року стосовно позивача взагалі немає жодної юридичної сили, оскільки пп.1 п.2 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 р. № 1236, яким встановлено заборону перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, обмежує конституційні права та свободи громадян, що суперечить ст.1,3,6,8,19,64 Конституції України, а тому норми нормативно-правового акту у частині відповідних обмежень, не підлягають застосуванню при вирішенні справи про адміністративне правопорушення. Тому вважає, що у таких діях як перебування в громадських будинках і спорудах без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно відсутній склад адміністративного правопорушення.

Отже, вона не погоджується із рішенням співробітників поліції, вважаю себе невинуватою, постанову серія ЕГА №436541 від 28.09.2021 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків співробітників поліції обставинам справи, порушенням процедури розгляду справ про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, просила суд скасувати постанову серії ЕГА №436541 від 28.09.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ч. 2 ст. 443 КУпАП та закрити справу, судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Доводи особи, яка подала позов.

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕГА № 436541 від 28 вересня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 28.09.2021.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду.

29.10.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/7857/21 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

05.11.2021 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 28.09.2021та надано відзив на позов.

08.11.2021 року позивачем надано відповідь на відзив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому проси справу розглянути за його відсутності. У відзиві на позов просили відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 436541 від 28 вересня 2021 року особа, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , перебувала у громадській споруді, а саме: в супермаркеті «Сільпо», без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисній масці, що закриває ніс та рот, чим порушив вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, що зафіксовано на камеру DSІX300006_BB0006. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивачка вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 436541 від 28 вересня 2021 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивачка не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕГА № 436541 від 28 вересня 2021 року, посилаючись на не порушення нею правил карантину та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористалася своїм правом і звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 17.09.2021 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 436541 від 28 вересня 2021 року вбачається, що до постанови додається відеозапис № DSІX300006_BB0006.

Судом переглянуто DVD-R диск з нагрудної камери інспектора УПП від 28.09.2021 та встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 відповідачем долучено відеозапис № DSІX300006_BB0006.

З дослідженого судом відео № DSІX300006_BB0006, встановлено, що 28.09.2021 ОСОБА_1 в м. Сєвєродонецьк по пр. Гвардійський, 46, перебувала у громадській споруді, а саме: в супермаркеті «Сільпо», без захисної маски, чим порушила правила карантину, передбачені постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, відповідачем надані належні, допустимі та достатні докази.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», прийнято Постанову КМ України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно якої з метою запобігання поширенню на території України вказаної гострої респіраторної хвороби, з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 на території України установлено, шляхом продовження на всій території України дію карантину.

Відповідно до п.п. 1 п. 2-2 Постанови КМ України № 1236 від 09.12.2020, в редакції чинній станом на 20.09.2021, на території України на період дії карантину заборонялося перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Доводи позивача суд не приймає до уваги, адже вони є необґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи та є такими, що свідчать про те, що позивач бажає уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Лимара Андрія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Лимара Андрія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 436541 від 28 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень 00 копійок, залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: кв. АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: інспектор взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Лимар Андрій Миколайович, місцезнаходження за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2021.

Суддя Ю. О. Калмикова