Справа № 140/9149/21
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/9149/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шопік М.М.,

за участю представника позивача Півторак І.В.,

представника відповідача Усаченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьк, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за

позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Шацького національного природного парку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне агентство лісових ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до Шацького національного природного парку про визнання протиправним та скасування наказу директора Шацького НПП №40 Про надання платних послуг від 19 травня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.05.2020 директором Шацького національного природного парку Христецькою М.В. винесено наказ №40 «Про надання платних послуг», яким затверджено вільну ціну за падання послуг, пов`язаних із використанням частини рекреаційного ресурсу у зоні регульованої та стаціонарної рекреації Шацького національного природного парку з дотриманням вимог природоохоронного законодавства та Положення про Шацький НПП у розмірі 5,00 грн. за 1 м.кв. за одну добу.

Позивач вважає наказ директора Шацького НПП №40 Про надання платних послуг від 19 травня 2020 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порядок реалізації державної цінової політики не входить до повноважень відповідача, а прямо врегульований нормами Закону України «Про ціни та ціноутворення». Таким чином, при винесенні оскаржуваного наказу відповідач вийшов за межі своїх повноважень, не маючи на те права одноособово збільшив для суб`єктів господарювання вартість за користування рекреаційними ресурсами, чим порушив встановлений Законом України «Про ціни та ціноутворення» порядок реалізації державної цінової політики.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження за особливостями позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ визначених главою 11 розділу ІІ КАС України, а саме статті 264 КАС України.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 23.09.2021 зазначає, що наказ від 19.05.2020 року №40 не є нормативним актом, виданим в процесі реалізації владних повноважень, якими суб`єкт наділений згідно із Законом, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві.

Посилання в оскаржуваному наказі на положення Постанови КМ України від 28.12.2000 №1913 та ст.47 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» зроблено з метою правового обґрунтування права Шацького НПП надавати платні послуги суб`єктам господарювання за договором.

Право на щорічну зміну ціни договору шляхом видання відповідного наказу виникло у парку на підставі положень господарського договору, сторонами якого є він та позивач. Так, між парком та позивачем 07.06.2019 було укладено угоду №11Д/ЦП та угоду №2Н про використання рекреаційного ресурсу Шацького НПП. Відповідно до пункту 4.2 даних Угод, сторони погодили: «Плата за Угодою встановлюється в розмірі, який визначений наказом директора парку «Про надання платних послуг» на відповідний рік». Наказом директора Шацького НПП від 15 квітня 2019 року №43 плата за використання рекреаційних ресурсів Парку на 2019 рік була визначена у 2,50 грн./м.кв. території, на якій розміщується МАФ за 1 добу відпочинкового сезону. Відповідна сума була вказана у пункті 4.3 обох угод, що повністю узгоджується із положеннями попереднього пункту 4.2.

В подальшому, в процесі реалізації своїх прав, що виникли з положень п.4.2 зазначених господарських договорів (які є типовими) адміністрація Парку щорічно видає накази «Про надання платних послуг», в яких визначає розмір плати за такими договорами на відповідний рік.

Оскільки оскаржуваний наказ видано відповідачем в процесі реалізації прав, які виникли в нього на підставі приватно-правового договору, слід прийти до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 за своєю суттю є приватно-правовими (а саме господарсько-правовими) і, відповідно до положень ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів на них не поширюється.

Додатково звертає увагу суду на те, що на розгляді Господарського суду Волинської області в даний час перебуває справа №903/519/21 за позовом Шацького НПП до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за господарськими договорами №11Д/ЦП та №2Н. У своєму відзиві на позовну заяву, як на підставу невизнання позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , посилається на одностороннє встановлення ціни договору оскаржуваним наказом директора Парку без попереднього погодження з нею та без укладення додаткового договору, що, на її думку, є порушенням норм цивільного права.

Відтак, просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У відповіді на відзив від 21.10.2021 представник позивача зазначив про те, що сторона відповідача стверджує, що оскаржуваний наказ за своєю суттю є приватно-правовим актом, виданим па підставі приватно-правового Договору, укладеного із Позивачем.

Такі твердження відповідача, на думку представника позивача, є безпідставними та не відповідають дійсності, оскільки як вбачається зі змісту наказу, останній виданий на підставі Положення про Шацький національний природний парк та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 №1913 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватись бюджетними установами природно-заповідного фонду» із змінами внесеними Постановою КМУ №827 від 02.06.2003 та Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Крім того, у тексті оскаржуваного Наказу відсутні будь-які посилання на договірні відносини із ФОП ОСОБА_1 , що свідчить про тс. що даний Наказ не є приватно-правовим актом, а його дія поширюється на невизначене коло осіб, що свідчить про його публічний характер.

Також звертає увагу суду на те, що у відповідача є свій офіційний всб-сайт (URL- адреса: http://shpark.com.uа), на якому публікуються накази та розпорядження, прийняті Шацьким НПП, що свідчить про їх публічний характер.

На офіційному сайті Шацького НПП (URL-адреса: http://shpark.com.uа), у розділі «Законодавча та нормативна база. Накази та Розпорядження». Відповідачем опубліковано наказ директора Шацького НПП №72 «Про надання платних послуг на 2021 рік» від 07.05.2021.

Вищезазначений наказ за своєю сутю регулює ідентичні правові відносини, як і оскаржуваний наказ №40 «Про надання платних послуг на 2020 рік» від 19.05.2020, однак його положення стосуються регулювання таких відносин у 2021 році.

Враховуючи ту обставину, що наказ директора Шацького НПП .№72 «Про надання платних послуг на 2021 рік» від 07.05.2021, що регулює ідентичні правові відносини, як і оскаржуваний наказ №40 «Про надання платних послуг на 2020 рік» від 19.05.2020 було опубліковано на офіційному сайті відповідача, слід констатувати той факт, що накази директора Шацького НПП Про надання платних послуг є публічними нормативно- правовими актами.

Відтак, твердження представника відповідача у відзиві на позовну заяву щодо того, що оскаржуваний наказ не є нормативним актом та заявлені позовні вимоги за своєю сутю є приватно-правовими, а тому не можуть бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві є безпідставними.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача звертає увагу на те, що видаючи оскаржуваний наказ Шацький НПП не діяв як суб`єкт владних повноважень та не здійснював жодних управлінських функцій на основі законодавства. Він діяв відповідно до п.4.2 угод, укладених між парком та ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, обов`язок здійснювати оплату за використання рекреаційного ресурсу згідно щорічного наказу директора парку виник у ФОП ОСОБА_1 саме внаслідок укладення нею господарських договорів, умови яких передбачають такий порядок встановлення ціни договору.

Вартість оплати рекреаційний послуг парку для кожного конкретного суб`єкту господарювання, в тому числі для ФОП ОСОБА_1 , встановлюється господарським договором, а не оскаржуваним наказом. Суб`єкти господарювання, які не уклали відповідних договорів з парком, не сплачують жодних сум, не зважаючи на існування наказу.

Крім того зазначає, що саме лише розміщення на офіційному сайті Шацького НПП тексту аналогічного наказу не може ані підтверджувати, ані спростовувати належність оскаржуваного наказу до категорії нормативно-правових актів, виданих суб`єктом владних повноважень в процесі реалізації управлінських функцій, оскільки до останніх існують законодавчо визначені критерії (до яких розміщення на сайті установи не належить).

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю.

Ухвалою суду від 02.11.2021 в задоволенні клопотання представника відповідача про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Шацького національного природного парку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне агентство лісових ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу, до розгляду по суті на 11:00 23 листопада 2021 року.

У додаткових поясненнях від 02.12.2021 представник позивача, з посиланням на норми Закону України Про ціни та ціноутворення просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне агентство лісових ресурсів України правом подання пояснення на позов не скористалася.

В судовому засіданні 02.12.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповідача відзив та додаткових поясненнях, просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.12.2021 аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву підтримав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2019 року між ФОП ОСОБА_1 та Шацьким національним природним парком, в особі директора Христецької М.В. укладено угоду №11Д/ЦП про використання рекреаційних ресурсів Шацького НПП та угоду №211 про використання рекреаційних ресурсів Шацького НПП.

Відповідно п.4.3 вищевказаних угод, оплата за угодами встановлювалась з розрахунку 2 грн. 50 коп. за 1 м.кв. території на якій розміщений МАФ за 1 добу відпочинкового сезону.

19 травня 2020 року директором Шацького національного природного парку Христецькою М.В. винесено наказ №40 Про надання платних послуг, яким з 22 травня 2020 року було затверджено вільну ціну за надання послуг, пов`язаних із використанням частини рекреаційного ресурсу у зоні регульованої та стаціонарної рекреації Шацького національного природного парку з дотриманням вимог природоохоронного законодавства та Положення про Шацький НПП у розмірі - 5,00 грн. за 1 м.кв. за одну добу.

Позивач не погоджуючись із вказаним наказом звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, про наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.43 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Положеннями ст.44 Земельного кодексу України визначено, що до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Частиною 2 ст.46 ЗК України встановлено, що порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається Законом.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначаються Законом України «Про природно-заповідний фонд України».

В преамбулі даного Закону вказано, що законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти - природні заповідники, біосфери і заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

Відповідно до приписів ч.1 ст.20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.

У відповідності до п.1.3. Положення про Шацький національний природний парк, Шацький НПП є неприбутковою, бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою загального державного значення і входить до складу природно-заповідного Фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.

Згідно із п.1.5. Положення про Шацький національний природний парк, у своїй діяльності Шацький НПП керується Конституцією України, Земельним, Лісовим та Водним кодексами України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про природно-заповідний фонд України», Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», іншими нормативно-правовими актами, Проектом організації території Шацького національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів, а також цим Положенням.

В свою чергу, статтею 47 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що за відвідування територій та об`єктів природно-заповідного фонду їх адміністрації, а також підприємства, установи, організації і громадян, у підпорядкуванні яких перебувають ці території та об`єкти, можуть встановлювати плату та визначати категорії осіб, які звільняються від неї. Установи природно- заповідного фонду загальнодержавного значення встановлюють розмір такої плати за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Так, постановою Кабінету міністрів України від 28.12.2000 №1913 із змінами внесеними Постановою КМУ №827 від 02.06.2003, затверджено перелік платних послуг, які можуть надаватися бюджетними установами природно-заповідного фонду, до якого відносяться послуги, пов`язані з їх функціональними повноваженнями та послуги, які можуть надаватися бюджетними установами у сфері господарської діяльності.

Зі змісту наказу від 19 травня 2020 року №40 Про надання платних послуг вбачається, що останній виданий на підставі Положення про Шацький національний природний парк та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 №1913 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватись бюджетними установами природно-заповідного фонду» із змінами внесеними Постановою КМУ №827 від 02.06.2003 та Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Як встановлено судом, 07.06.2019 між Шацьким національним природним парком та ФОП ОСОБА_1 було укладено угоду №11Д/ЦП та угоду №2Н про використання рекреаційного ресурсу Шацького НПП.

Відповідно до пункту 4.2 даних угод, плата за угодою встановлюється в розмірі, який визначений наказом директора парку «Про надання платних послуг» на відповідний рік.

Наказом директора Шацького НПП від 15 квітня 2019 року №43 плата за використання рекреаційних ресурсів парку на 2019 рік була визначена у розмірі 2,50 грн. за 1 м.кв. території, на якій розміщується МАФ за 1 добу відпочинкового сезону.

Відповідна сума була вказана у пункті 4.3 обох угод, що повністю узгоджується із положеннями пункту 4.2 угоди.

Отже, в процесі реалізації своїх прав, що виникли з положень п.4.2 зазначених договорів адміністрація Шацького національного природного парку щорічно видає накази «Про надання платних послуг», в яких визначає розмір плати за використання рекреаційних ресурсів парку.

В наявних в матеріалах справи договорах сторонами визначено таку плату у п.4.3 угоди.

Таким чином, право на щорічне встановлення/зміну ціни договору, шляхом видання відповідного наказу, виникло у Шацького національного природного парку на підставі положень договору, сторонами якого є Шацький національний природний парк та позивач.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що при встановлені цін відповідач мав керуватися положеннями Закону України «Про ціни та ціноутворення», оскільки державні регульовані ціни, в розумінні цього Закону, запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

За таких обставин, ціна за використання рекреаційного ресурсу не є предметом державного регулювання, є вільною і встановлюється суб`єктам господарювання самостійно.

Відтак, підписавши вищевказані договори про використання рекреаційного ресурсу Шацького НПП, сторони дійшли згоди, що ціна на рекреаційний ресурс визначається наказом директора Шацького НПП на відповідний рік.

Також, помилковим є твердження представника відповідача про те, що при складанні калькуляції собівартості рекреаційного ресурсу відповідач повинен був керуватись положеннями ст.7 Закону України «Про ціни та ціноутворення» оскільки, на думку позивача, складання калькуляції собівартості послуги є «економічним аналізом рівня та динаміки цін» в розумінні вищезгаданого Закону, виходячи з наступного.

Відповідач не є визначеним законом суб`єктом проведення такого аналізу, в процесі проведення калькуляції відповідач не здійснював аналізу рівня та динаміки цін та не переслідував мети внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики.

В свою чергу, калькулювання - це спосіб визначення суб`єктом господарювання собівартості виробленої продукції (робіт, послуг) за певний період (місяць, квартал, рік), або собівартості одиниці товару, роботи, послуги. Зміст калькулювання полягає в забезпеченні достовірного порівняння доходів та витрат суб`єкта господарювання з метою прогнозування прибутку або збитку від господарської діяльності при реалізації конкретного виду продукції (товару, послуги). Без точного обрахування власних витрат неможливо зробити висновок про те, чи буде прибутковою виробництво цього виду продукції, виконання цієї роботи або надання цієї послуги. Іншим завданням калькулювання собівартості є отримання даних, необхідних для ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності, тому воно здійснюється за правилами, визначеними національними та міжнародними стандартами бухгалтерського обліку. Порядок калькулювання собівартості продукції, робіт, послуг, а також собівартості товарів, придбаних для продажу, визначається відповідно до Правил (Стандартів) бухгалтерського обліку П(С)БО 9 і П(С)БО 16, а для підприємств, що застосовують Міжнародні стандарти фінансової звітності - МСБО 2.

Таким чином, діяльність суб`єктів господарювання щодо калькулювання собівартості одиниці товару, роботи, послуги за своєю суттю, метою та суб`єктом е відмінною від економічного аналізу рівня та динаміки цін, що здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику з метою внесення пропозицій щодо формуванн реалізації державної цінової політики.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч.2 ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність оскарженого наказу директора Шацького НПП №40 Про надання платних послуг від 19 травня 2020 року, доводи позову про його скасування не відповідають вимогам закону та обставинам справи, які підтверджено належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Шацького національного природного парку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне агентство лісових ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Шацький національний природній парк, , 44021, Волинська область, Ковельський район, с. Світязь, вул. Жовтнева, 61.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне агентство лісових ресурсів України: Код , 01023, м. Київ, вул. Шота Руставеллі, 9а.

Суддя Ю.Ю. Сорока

Повний текст судового рішення складено 09.12.2021.