Справа № 640/18328/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

при секретарі: Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіябуд» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2021 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіябуд» до ВП Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали в електронному вигляді з приміткою «документ сформований в системі «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальність «Софіябуд» з назвою «Позовна заява про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії» до ВП Головного Управління ДПС у Київській області, з вимогами:

- визнати протиправним рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ВП Головного управління ДПС у Київській області №47000 від 27 травня 2021 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіябуд» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку;

- визнати протиправним рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ВП Головного управління ДПС у Київській області №53667 від 22 червня 2021 року про відповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіябуд» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

- зобов`язати ВП Головного управління ДПС у Київській області виключити платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіябуд» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

06 липня 2021 року від позивача через відділ документального обігу та контролю суду надійшла заява, в якій він просив прийняти заяву про відкликання позовної заяви та повернути сплачений судовий збір.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Софіябуд» повернуто позивачу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальність «Софіябуд» про повернення судового збору відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у разі знаходження оригіналу квитанції про сплату судового збору в матеріалах судової справи до ухвали суду про повернення судового збору та заяви про повернення коштів з бюджету додається копія такого документу. Позовні матеріали надійшли до суду в електронному вигляді з приміткою «документ сформований в системі «Електронний суд» разом з банківським документом про сплату судового збору, а тому в матеріалах справи відсутні оригінали платіжних доручень, відповідно до яких сплачено судовий збір. Враховуючи, що позивачем до заяви не надано оригіналів платіжних доручень на підтвердження сплати судового збору, суд відмовив у задоволені заяв про повернення судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою заяву задовольнити, повернути судовий збір.

Скаргу мотивовано тим, що оскільки суд самостійно встановив факт сплати позивачем судового збору чи мав можливість самостійно встановити факт сплати позивачем судового збору на підставі копії платіжного доручення, що сформоване позивачем за допомогою системи клієнт банк, винесення ухвали про відмову в поверненні судового збору через відсутність оригіналу документу є протиправним.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальність «Софіябуд» подало до суду в електронному вигляді позов, сформований в системі «Електронний суд», до ВП Головного Управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. Вказаний позо містив 105 додатків до нього, зокрема, дві квитанції про сплату судового збору.

Надалі 06 липня 2021 року позивач подав заяву, в якій просив, зокрема, повернути сплачений судовий збір. Однак, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальність «Софіябуд» про повернення судового збору відмовлено.

Колегія суддів з таким рішенням суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1, 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частина 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною 1 цієї статті, - повністю.

Згідно ч.1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

Відповідно до п.3 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Згідно 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484, яким, зокрема, вилучено норму щодо обов`язкової сплати судового збору виключно через установи банків або відділення зв`язку, що дозволяє платнику судового збору використовувати більш зручний для нього спосіб сплати судового збору, у тому числі - через онлайн-системи, банкомати для приймання платежів, Інтернет-банкінг тощо.

Відтак, сплата судового збору онлайн в кабінеті клієнта банку відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а квитанція, що надходить на електронну адресу в підтвердження сплати судового збору, є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн та має доказову силу на виконання його вимог.

Відповідно до ч. 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджет України.

Тобто, саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Таким чином, оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суд, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинен перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені законом, зокрема, в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Отже, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, і неподання стороною відповідних виписок не може бути підставою для повернення позовної заяви, як такої, що не відповідає встановленим законом вимогам.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 760/4105/14-ц.

Так, апеляційним судом з даних, що містяться в автоматизованій системі документообігу суду «КП ДСС», встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову згідно платіжного доручення № 777 від 24 червня 2021 року на суму 681,00 грн. та згідно платіжного доручення № 797 від 30 червня 2021 року на суму 6810,00 грн. Загальна сума сплаченого судового збору становить 7491,00 грн. Вказані кошти зараховано на казначейський рахунок спеціального фонду Державного бюджету.

Відтак, оскільки судом встановлено факт сплати позивачем судового збору, ухвалою суду повернуто позивачу позовну заяву у зв`язку з її відкликанням, то на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір» заява Товариства з обмеженою відповідальність «Софіябуд» про повернення судового збору підлягає задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви про повернення судового збору, помилково пославшись на те, що в матеріалах справи присутня лише копія банківського документа про сплату судового збору.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що позивач має право на повернення сплаченого ним за подання позову судового збору у зв`язку з поданням заяви про його відкликання.

Отже при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до невірного по суті вирішення питання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 132, 143, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіябуд» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2021 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Софіябуд» про повернення судового збору - задовольнити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальність «Софіябуд» () сплачений згідно платіжного доручення № 777 від 24 червня 2021 року та платіжного доручення № 797 від 30 червня 2021 року судовий збір у розмірі 7491 (сім тисяч чотириста дев`яносто одна) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню не підлягає відповідно до статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків