Справа № 520/9327/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 р.Справа № 520/9327/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 (суддя: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 21.09.2021) по справі № 520/9327/21

за позовом Підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року адміністративний позов Підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 19.05.2021 p., винесене на підставі акту про результати камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за лютий 2021 року № 6812/20-40-18-06-08/39858356 від 20.04.2021 р.

Стягнуто на користь Підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" (просп. Ювілейний, буд. 56, оф. 321 А, м. Харків, 61153, код ЄДРПОУ - 39858356) сплачену суму судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495).

07.09.2021 представник позивача подав заяву про розподіл судових витрат, в якій останній просив суд стягнути з відповідача на користь позивача - 8617,60 грн. у якості судових витрат на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що за наслідками даного судового спору позивачем було понесено судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8617,60 грн.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому останнім вказано, що виходячи зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг можна дійти висновку про необґрунтованість розміру винагороди за надану правничу допомогу, оскільки останній містить лише зазначення загальної суми без деталізації понесених адвокатом витрат, перелічено загальне описання послуг без конкретизації кожної послуги із розрахунку за годину роботи адвоката, що унеможливлює визначення витраченого часу адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг. Водночас, представником відповідача вказано на ненадання доказів оплати за надання правничої допомоги в повному обсязі, а щодо послуги консультування не надано жодних доказів її надання позивачу, а така не має жодного відношення до розгляду справи в суді. Крім того, представником відповідача вказано, що предмет спору у даній справі містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року заяву представника позивача про розподіл судових витрат - задоволено частково.

Стягнуто на користь Підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" (просп. Ювілейний, буд. 56, оф. 321 А, м. Харків, 61153, код ЄДРПОУ - 39858356) суму судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7539 (сім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495).

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Відповідач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2021, прийнявши у справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ПОГ "РЕМСЕРВІСПЛЮС" ГО "ХОООЗІ" СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" про розподіл судових витрат в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що представником позивача не наведено обставин та підстав, з якими чинне законодавство зумовлює можливість відшкодування витрат на правову допомогу. Вказує, що в акті приймання-передачі наданих послуг наведено загальну суму без деталізації понесених адвокатом витрат, перелічено загальне описання послуг без конкретизації кожної послуги із розрахунку за годину роботи адвоката, отже неможливо визначити витрачений адвокатом час на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг. Водночас не надано доказів оплати за надання правничої допомоги в повному обсязі. Крім того, предмет спору у даній справі містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесу документів не є значними. Поряд з цим, справа розглядалась у суді першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки належить до справ незначної складності відповідно до положень КАС України. Таким чином, вказаний розмір відшкодування послуг не є співмірним із складністю справи, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості додаткового рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Розгляд справи проведено без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує додаткове рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Приймаючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що з наданих документів підтверджено обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обсяг наданої допомоги адвокатом та встановлений розмір гонорару у розміру 7539,80 грн., тому заява представника позивача підлягає частковому задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Частинами 1, 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 5 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Таким чином, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона довести неспівмірність розміру таких витрат.

Судом встановлено, що понесення позивачем витрат на правничу професійну допомогу обумовлено укладенням договору про надання правової допомоги №18-05/21 від 18 травня 2021 року із Адвокатським об`єднанням «Іваненко та партнери».

Також, зі змісту поданих до суду позивачем документів встановлено, що підприємством позивача понесені витрати на оплату правничої допомоги, яка була надана Адвокатським об`єднанням «Іваненко та партнери» в розмірі 8617,00 грн., на підтвердження чого до суду подано копії договору про правову допомогу №18-05/21 від 18.05.2021 року, платіжного доручення №1001 від 24.05.2021 року про сплату вартості надання юридичних послуг у розмірі 5000,00 грн., акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 06.09.2021 року до договору про правову допомогу №18-05/21 від 18.05.2021 року, детального опису робіт від 06.09.2021 року виконаних адвокатом Геріх Н.А. у справі №520/9327/21.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що між Адвокатським об`єднанням "Іваненко та партнери" в рамках надання послуг за договором про надання правової допомоги №18-05/21 від 18.05.2021 року позивачу було надано наступні послуги:

- консультування клієнта щодо скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області № 6 від 19.05.2021 p., винесеного на підставі акту про результати камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за лютий 2021 року №6812/20-40-18-06-08/39858356 від 20.04.2021 p., яким відмовлено підприємству у наданні суми бюджетного відшкодування на поточний рахунок у банку по податковій декларації з ПДВ за лютий 2021 року у розмірі 92 693 грн. 1 година витраченого часу вартістю 40 дол. США;

- формування та подача до Харківського окружного адміністративного суду, в інтересах ПОГ «Ремсервісплюс» ГО ХОООзІ «СЄ» позовної заяви про скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області № 6 від 19.05.2021 p., винесеного на підставі акту про результати камеральної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за лютий 2021 року №6812/20-40-18-06-08/39858356 від 20.04.2021 p., яким відмовлено підприємству у наданні суми бюджетного відшкодування на поточний рахунок у банку по податковій декларації з ПДВ за лютий 2021 року у розмірі 92 693 грн. 6 годин витраченого часу вартістю 240 дол. США;

- участь в судовому засіданні по справі № 520/9327/21 за позовом Підприємства об`єднання громадян "РЕМСЕРВІСПЛЮС" Громадської організації "Харківське обласне об`єднання осіб з інвалідністю "СЛОВ`ЯНСЬКА ЄДНІСТЬ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення 1 година витраченого часу вартістю 40 дол. США.

При цьому, зі змісту наданого до суду акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 06.09.2021 року до договору про правову допомогу №18-05/21 від 18.05.2021 року встановлено, що відповідно до пункту 2.3 договору про правову допомогу № 18-05/21 від 18.05.2021 р. розмір адвокатського гонорару складає за кожну годину витраченого Адвокатським об`єднанням часу на виконання доручення суму грошових коштів у розмірі, еквівалентному 40,00 доларів США згідно з офіційним курсом гривні до долару США, встановленому Національним банком України на день виставлення акту приймання-передачі наданих послуг. Офіційний курс гривні до долару США, встановлений Національним банком України на день виставлення Акту приймання-передачі наданих послуг складає: 1 долар США - 26 (двадцять шість) гривень 93 коп.

Відтак, загальна вартість наданої правової допомоги склала: 8617,00 грн. У акті приймання-передачі наданих послуг №1 від 06.09.2021 року до договору про правову допомогу №18-05/21 від 18.05.2021 року вказано, що вартість наданої правової допомоги сторонами узгоджена в повному обсязі, клієнт претензій по об`єму, якості та строкам надання правової допомоги не має. Об`єднання враховує, що попередньо Клієнтом було внесено передплату у розмірі 5000, 00 грн., клієнт за вказаним актом, відповідно до п. 2.5. договору, повинен здійснити оплату гонорару в розмірі 8617,60 грн. протягом 5 (п`яти) наступних днів з моменту отримання клієнтом акту приймання-передачі наданих послуг.

Як встановлено судом, відповідно умов договору про надання правової допомоги позивачем здійснено авансовий платіж за отримані послуги у розмірі 5000,00 грн., що підтверджено копією платіжного доручення № 1001 від 24.05.2021 року.

Відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові від 04.02.2020 у справі № 280/1765/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Дослідивши зміст поданих позивачем документів, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7539,80 грн.

Не спростовують вказаних висновків суду доводи суб`єкта повноважень, викладені в апеляційній скарзі, що заявлена до відшкодування вартість послуг адвоката є необґрунтованою та неспівмірною з обсягом наданих послуг, оскільки вказані твердження скаржника спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, наданими позивачем на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Також колегія суддів відхиляє доводи відповідача стосовно не надання позивачем доказів щодо сплати вартості отриманих послуг у повному розмірі, оскільки укладеним між позивачем та адвокатським об`єднанням договором визначено порядок сплати вартості отриманих послуг. При цьому зі змісту норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За таких обставин, з огляду на доведеність позивачем фактичного розміру понесених витрат на правничу допомогу на суму 7539,80 грн. та недоведеність відповідачем обставин понесення позивачем розміру витрат у меншому розмірі та/або неспівмірності таких витрат, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у зазначеному розмірі.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 по справі № 520/9327/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 07.12.2021 року