Справа № 200/10858/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07 грудня 2021 р. Справа №200/10858/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії, скасування рішення, зобов`язання винити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про;

- визнання протиправними дії щодо відмови прийняти заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 ;

- скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про виплату недоотриманої пенсії її матері ОСОБА_2 від 7 квітня 2021 року, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 , отримавши свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_1 , особисто, через відділення «Укрпошти», звернулася до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії померлої, додавши усі необхідні документи, зокрема оригінал свідоцтво про право на спадщину. Проте рішенням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії з незрозумілих причин. Позивач вказав, що дії відповідача щодо відмови у прийнятті заяви про виплату недоотриманої пенсії спадкоємцю грубо порушують норми діючого законодавства.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що ОСОБА_1 звернулася до управління засобами поштового зв`язку з заявою від 7 квітня 2021 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян», при цьому позивач не зверталася до управління з заявою про виплату недоотриманої пенсії відповідно до Порядку №22-1 та довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до управління не надавала.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 20 вересня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року вирішено повторно витребувати докази у справі, перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 18 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розляду по суті на 7 грудня 2021 року.

Розглянувши матеріали справи суд зазначає наступне.

Так, позивач - ОСОБА_1 , є спадкоємцем ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на майно. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №309 23 березня 2021 року, спадщина, на яку видано свідоцтво складається з недоотриманої пенсії у розмірі 56201,3 грн., що знаходиться на зберіганні в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі повідомлення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за №0508-10-5/2169 від 15 червня 2020 року.

7 квітня 2021 року позивач, засобами поштового зв`язку, направила до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заяву про виплату недоотриманої пенсії померлої мати ОСОБА_3 , додавши до заяви: оригінал свідоцтва про право на спадщину, завірені нотаріально копії паспорта, та ідентифікаційного коду та свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Листом від 28 травня 2021 року Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило позивача про те, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1, заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником особисто або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту. Також повідомлено про можливість подання такої заяви представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, засвідченої нотаріально.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови прийняти заяву про виплату недоотриманої пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Аналіз наведених норм свідчить, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто, з аналізу вимог Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок, що не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи.

У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

При цьому, статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності -входять до складу спадщини.

Тобто, законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії .

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що оскільки грошові кошти недоотриманої пенсії увійшли до спадкового майна, їх отримання регулюється спадковим законодавством.

З наведених у позовній заяві фактичних обставин та доданих до неї документів вбачається наявність спору приватноправового характеру, який обумовлений порушенням приватного права спадкоємця на отримання коштів, які увійшли до спадщини, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір з огляду на суб`єктний склад сторін спору має вирішуватися загальними судами у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №638/11604/19, № 642/6946/18, від 04 березня 2020 року у справі № 219/11809/15-а, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ураховуючи суб`єктний склад сторін, зміст заявлених позивачем вимог та предмет, з огляду на той факт, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити.

При цьому, на виконання положень частини 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз`яснює позивачу, що даний спір відноситься до юрисдикції місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 143, 238, 239, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії, скасування рішення, зобов`язання винити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції місцевого суду в порядку цивільного судочинства, із врахуванням правил територіальної підсудності відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Текст ухвали суду розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв