Справа № 160/15169/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби витрати пов`язані з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 102710,51 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач по закінченню навчання не відпрацював встановленого терміну перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України, його звільнено за власним бажанням. Так, він порушив умови укладеного між ним та Академією контракту та повинен у повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 року (суддя Жукова Є.О.) позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року (суддя Жукова Є.О.) позовну заяву повернуто позивачу.
Розпорядженням від 16.08.2021 року № 967д призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із перебуванням судді Жукової Є.О. у тривалій відпустці.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Голобутовському Р.З.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 року позовну заяву залишено без руху.
Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії ухвали, шляхом:
- надання до суду належним чином завірених копій документів, що додаються до позовної заяви.
31.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Академії Державної пенітенціарної служби надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано всі документи, що додаються до позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
На адресу відповідача рекомендованим листом судом направлялася ухвала про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та була отримана ним 14.09.2021 року, що підтверджується матеріалами справи.
Суд зазначає, що адреса зареєстрованого місця проживання позивача, вказана у позові, підтверджується даними з відповіді на запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з положеннями ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
19.10.2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника третьої особи, в яких було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, і також зазначено, що відповідач по закінченню навчання не відпрацював встановленого терміну перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України, чим порушив умови укладеного між ним та Академією контракту та повинен у повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України № 289 від 08.08.2016 року ОСОБА_1 з 15.08.2016 року був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби.
01.05.2018 року між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавцем) з однієї сторони, Південно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 218 про здобуття освіти (надалі - Контракт ).
Відповідно до наказу Академії № 93/ОС від 19.06.2020 року відповідачу присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра та видано диплом про освіту.
З 15.08.2016 року по 19.06.2020 року відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебував у період навчання на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, був забезпечений житлом із наданням відповідних комунальних послуг.
Відповідно до умов Контракту, відповідач навчався в Академії на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період його фактичного навчання.
Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Контракту, відповідач був направлений для подальшого проходження служби до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)».
15.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом про звільнення з Державної установи Дніпровська виправна колонія (№89)».
Наказом начальника установи № 156/ОС-20 від 15.09.2020 року відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням), з 15 вересня 2020 року.
25.09.2020 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням, яке він отримав 09.10.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення, наявним у матеріалах справи.
Враховуючи факт звільнення відповідача, позивач вважає, що останній має відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, у зв?язку із чим звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 5 статті 23 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" № 2713-ІV від 23.06.2005 встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.
Законом України "Про національну поліцію", а саме розділом VII "Загальні засади проходження служби в поліції", статтею 74 "Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання" зазначено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
У відповідності до пункту 2 Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.
Пунктом 3 розділу II Контракту сторонами погоджено відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України "Про національну поліцію", відповідачем в повному обсязі за весь період фактичного навчання.
Таким чином, відповідач, по закінченню навчання не відпрацював встановленого трирічного терміну перебування па службі в державній кримінально-виконавчій службі, його звільнено за власним бажанням, чим він порушив умови укладеного між ним та Академією контракту та повинен у повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.
Контракт позивача із відповідачем про здобуття останнім освіти фактично є підставою виникнення прав та обов`язків виключно для сторін вказаного правочину, якими є Академія Державної пенітенціарної служби, відповідач та Південно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.
Міністерство юстиції України не є стороною Контракту, а тому його умови не є підставою для виникнення у Міністерства юстиції України прав та обов`язків, в тому числі й по відношенню до відповідача.
Окрім того, Академія здійснює підготовку фахівців з специфічними умовами навчання для потреб Державної кримінально-виконавчої служби України, відповідно до обсягів державного замовлення на підготовку фахівців, які щорічно затверджуються постановою Кабінету Міністрів України на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, на підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів на відповідний рік.
Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про освіту" держава гарантує академічну, організаційну, фінансову і кадрову автономію закладів освіти.
Відповідно до частини 3 статті 25 Закону України "Про освіту" засновник або уповноважена ним особа не має права втручатися в діяльність закладу освіти, що здійснюється ним у межах його автономних прав, визначених законом та установчими документами.
Міністерство юстиції України є засновником Академії, та у відповідності до статті 25 Закону України "Про освіту" не має права втручатися в діяльність Академії.
Пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міноборони, Мінфіну, МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, СБУ від 16.06.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення: медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач навчального закладу.
Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади, як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів.
Як державний замовник Міністерство юстиції України розміщує державне замовлення на підготовку фахівців у підпорядкованих навчальних закладах, які є розпорядниками бюджетних коштів, шляхом затвердження їм кошторису на відповідний бюджетний рік.
Кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний рік встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.
Розпорядником коштів, які виділяються із бюджету для підготовки спеціалістів, є Академія.
Таким чином, витрати на утримання курсантів здійснюються безпосередньо Академією, і сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач Академії.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, відповідач звільнився за власним бажанням, не відпрацювавши три роки, як це визначено умовами Контракту, та на час розгляду адміністративної справи сума заборгованості відповідачем не сплачена та становить 102710,51 грн., тому відповідно до статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" вказана сума підлягає стягненню у судовому порядку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, оскільки позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 102710 (сто дві тисячі сімсот десять) грн. 51 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський