Справа № 560/1158/20
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1158/20
РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

за участю:секретаря судового засідання Постовіт С.В. представника позивача - Романюка В.М. представників відповідача - П`яскорської Л.В., Ткачук Н.І.
розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна будівельна інвестиційна група" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна будівельна інвестиційна група" (далі - ТОВ "ЗБІГ") звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому, з урахуванням уточнень, просить визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення за №, №, №, №, складені 03.09.2019 року ГУ ДПС у Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платником податків документальних підтверджень реальності здійснення ним господарських операцій, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз первинних документів та дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення платником податків. Зміна виду перевірки з виїзної на невиїзну істотно погіршило становище позивача, оскільки обсяг первинних документів, що підлягали наданню в контролюючий орган, був надмірним. Лише реєстр документів ТОВ "ЗБІГ" до 31.12.2018 року займає 337 аркушів, та містить 12679 позицій документів бухгалтерського обліку.

У будь-якому випадку документальна перевірка вимагає дослідження первинних документів.

Призначення планової документальної перевірки в якості "невиїзної" призводить до істотного обмеження можливостей платника надати всі документи (їх засвідчені копії) в контролюючий орган за умови їх значного обсягу (близько 50 томів). Зазначення відповідачем, що платник не надав документи, отже вони у нього відсутні, носить характер припущення, а не достовірно встановлену обставину об`єктивної дійсності. Тобто, в основу податкового правопорушення контролюючий орган кладе припущення, замість дослідження первинних документів платника, та встановлення об`єктивних даних.

Позивач вказує, що грошові зобов`язання визначались шляхом виключення податковим органом всіх витрат сформованих та задекларованих позивачем у звітних податкових періодах, при цьому, доходи підприємства залишені на рівні задекларованих, що доводить невідповідність акту перевірки встановленим до нього вимогам (даний документ не може визнаватись достовірним, оскільки базується на одних припущеннях). Документальна перевірка документів позивача фактично здійснена не була (первинні документи взагалі не досліджувались), а складений акт не може слугувати достовірним та допустимим доказом вчинення податкового правопорушення.

Позивач вважає, що акт не місить жодної інформації щодо дослідження відповідачем під час перевірки правомірності формування позивачем податкових зобов`язань та податкового кредиту, документів, які підтверджують здійснення господарських операції, за наслідками яких сформовані податкові зобов`язання та податковий кредит, а також первинних документів, на підставі яких вчинені записи у податковому та бухгалтерському обліку, регістрів бухгалтерського обліку з кореспонденцією рахунків операцій та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та докази, що підтверджують факт порушення.

У випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній зазначає, що необхідність проведення в липні 2019 року планової невиїзної перевірки ТОВ "ЗБІГ" виникла у зв`язку з неможливістю з об`єктивних причин проведення відповідачем планової виїзної перевірки ТОВ "ЗБІГ" в березні 2019 року, проведення якої передбачено планом-графіком проведення планових перевірок на 2019 рік. Предмет обох перевірок є ідентичним.

При цьому, призначення невиїзної перевірки зумовлено об`єктивною неможливістю проведення виїзної перевірки позивача.

Відповідач вказує, що спірні податкові повідомлення-рішення були винесені під час проведення перевірки Позивачем, оскільки ним не надано первинних документів, на підставі яких формувались регістри бухгалтерського обліку та відповідно складалась податкова та фінансова звітність ТОВ "ЗБІГ" за період з 19.08.2016 по 31.12.2018, та на підставі яких можна зробити висновок щодо правильності формування показників декларацій з податку на прибуток, зокрема, задекларованих у рядках 2050 "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)", 2180 "Інші операційні витрати" Фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва (форма №2-м).

Враховуючи наведене відповідач вважає, що перевірка ТОВ "ЗБІГ" була проведена на підставі в межах чинного податкового законодавства України, а також оскільки позивачем не надано під час перевірки первинних документів, а тому винесенні за результатами перевірки оскаржувані рішення податкового органу є правомірними. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Справа розглядалась судами не одноразово.

Постановою Верховного Суду від 20.04.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна будівельна інвестиційна група" задоволено. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.11.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі №560/1158/20 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що під час розгляду справи судами попередніх інстанцій не досліджено необхідні докази, з яких слідує, що документи підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

Крім цього, рішення судів про встановлення податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які підтверджують право платника, зокрема, на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

Ухвалою суду від 13.07.2021 прийнято до провадження справу та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 02.08.2021 замінено відповідача по справі №560/1158/20 з Головного управління ДПС у Хмельницькій області (код 43142957, вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Хмельницькій області (код ВП 44070171, вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000).

Ухвалою суду від 16.09.2021 позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна будівельна інвестиційна група", залишено без руху.

Ухвалою від 23.09.2021 визнано поважними підстави пропущення Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна будівельна інвестиційна група" строку звернення до адміністративного суду. Продовжено розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна будівельна інвестиційна група" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представники відповідача заперечили щодо позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні.

Опитаний у судовому засіданні експерт надав пояснення, що при проведенні експертизи ним було досліджено первинні документи позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, експерта, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ЗБІГ" зареєстроване як юридична особа з 19.08.2016 та основним видом діяльності якого згідно КВЕД є 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

Згідно наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області №414 від 20.02.2019 та повідомлення №71 від 20.02.2019 на підставі вимог ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.77.1 та п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового Кодексу України призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ЗБІГ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 19.08.2016 по 31.12.2018, тривалістю 10 робочих днів - з 05.03.2019.

Копію наказу від 20.02.2019 №414 та повідомлення від 20.02.2019 №71 направлено позивачу 20.02.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що міститься в матеріалах справи.

З метою проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ЗБІГ" та вручення йому направлень на проведення перевірки посадові особи податкового органу 05 березня 2019 року здійснили вихід за юридичною (податковою) адресою ТОВ "ЗБІГ": м. Хмельницький, вулиця М. Залізняка, 8/3 офіс 10, за якою встановлено відсутність посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників. Фактично за даною адресою знаходиться перукарня, яка належить ФОП ОСОБА_1 .

На виконання вимог п.п. 1.4.1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом ДФС України від 31.07.2014 №22 посадовими особами відповідача було складено акт від 05.03.2019 № 0050/22-01-14-01/40761243 неможливості проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ЗБІГ" в зв`язку з відсутністю посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за місцезнаходженням платника податків.

Однак, з метою виконання плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків заступником начальника ГУ ДФС у Хмельницькій області прийнято рішення про проведення документальної планової невиїзної перевірки ТОВ "ЗБІГ", яке оформлено наказом від 07.06.2019 №1333 та повідомлення від 07.06.2019р. №321, копії яких надіслано на адресу ТОВ "ЗБІГ" 07.06.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які були вручені останньому 09.07.2019.

За результатами проведення документальної планової невиїзної перевірки складено акт перевірки від 01.08.2019 №0581/22-01-14-03/40761243, яким встановлено порушення вимог п.44.1, 44,2, 44,3 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, абз "г" п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.1 ст.2, п.1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ч.5 ст.8, ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся на загальну суму 119682,00 грн, у тому числі за 2017 рік в сумі 33012 грн за 2018 рік в сумі 86670,00 грн, занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 14875739 грн, та завищено залишок від`ємного значення ПДВ за грудень 2018 року у сумі 4252802 грн, не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі окремі зведені податкові накладні на загальну суму ПДВ 19128541 грн.

Позивач не погодившись з висновками планової перевірки подав заперечення до акту від № 0581/22-01-14-03/40761243, за результатами розгляду яких висновок акту від 01.08.2019 залишено без змін.

На підставі акта перевірки № 0581/22-01-14-03/ 40761243 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення форми "Р" № про сплату податку на прибуток в сумі 119682 грн. та штрафної санкції в сумі 29921 грн , форми "Р" № про сплату податку на додану вартість в сумі 14875739 грн. та штрафної санкції в сумі 3718935 грн, форми "ПН" № про сплату штрафної санкції в сумі 9564270,50 грн за не складання та не реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, форми "В4" № на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 4252802,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Приписи статті 67 Конституції України вказують, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно статті 19 Основного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктом 85.2 статті 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені у абзаці другом пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадки виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платник податків на час складення такої звітності (пункт 44.6 статті 44 ПК України).

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

У свою чергу, слід враховувати, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення пункту 44.6 статті 44 ПК України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду.

У висновку експерта від 29.06.2020 №23 вказано, що за наданими на дослідження документами, висновок ГУ ДФС у Хмельницький області, викладений в Акті від 01.08.2019 за №0581/22-01-14-03/40761243 "Про результати документальної планової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "ЗБІГ", ПН 40761243, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 19.08.2016 по 31.12.2018, єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 19.08.2016 по 31.12.2018 стосовно:

- заниження податку на додану вартість в загальній сумі 14 875 739 грн., у т.ч.: за серпень 2017 р. - 379 001 грн, вересень 2017 р. - 860 972 грн, жовтень 2017 р. - 901 851 грн, листопад 2017 р. - 809 720 грн, грудень 2017 р. - 1 029 010 грн, січень 2018 р. - 1 276 793 грн, лютий 2018 р. - 1 083 184 грн, березень 2018 р. - 652 830 грн, квітень 2018 р. - 509 103 грн, травень 2018 р. - 1 271 099 грн, червень 2018 р. - 1 064 021 грн, липень 2018 р. - 1 296 553 грн, серпень 2018 р. - 730 056 грн, вересень 2018 р. - 1 064 933 грн, жовтень 2018 р. - 866 128 грн, листопад 2018 р. - 604 065 грн, грудень 2018 р. - 476 420 грн та завищення від`ємного значення ПДВ за грудень 2018 р. у сумі 4 252 802 грн документально та нормативно не підтверджується.

Крім того, зазначено, що відповідно, не підтверджується висновок ГУ ДФС у Хмельницький області, викладений в акті від 01.08.2019 за №05 81/22-01.-14-03/40761243 стосовно відсутності обов`язкової реєстрації в Єдиному реєстрі окремих зведених податкових накладних на загальну суму 19 128 541 грн.

В судовому засіданні була допитана судовий експерт ПП "Аудиторська фірма Бізнес-Експерт" ОСОБА_2 , яка зазначила, що документи надані для проведення експертизи підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

Вказані обставини додатково підтверджують позицію позивача зазначену в позовній заяві, щодо протиправності спірних податкових повідомлень-рішень за №, №, №, №, складених 03.09.2019 ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Таким чином, висновки податкового органу щодо допущених порушень вимог податкового законодавства є необґрунтованими, а підстави для визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Представник Головного управління ДПС у Хмельницькій області в судовому засіданні проти стягнення витрат на правничу допомогу та на проведення судово-економічної експертизи заперечував. Надав суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та включення до судових витрат позивача витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначив, що підстави для задоволення заяви відсутні, складність справи не відповідає тому розміру витрат на правничу допомогу, які представник позивача просить стягнути.

Крім того, представник відповідача зазначив, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Отже, Головне управління ДПС у Хмельницькій області вважає витрати які зазначені у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеними. Вказав, що судово-економічна експертиза проведені не на підставі ухвали суду, а за ініціативою позивачу, тому підстав для відшкодування витрат на їх проведення немає.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У відповідності до статті 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно з частинами 3-5 статті 137 КАС України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Суд встановив, що на замовлення позивача судовим експертом проведена економічна експертиза, на вирішення якої було поставлено питання чи підтверджується документально та нормативно зазначене в акті від 01.08.2019 за №0581/22-01-14-03/40761243 "Про результати документальної планової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "ЗБІГ", ПН 40761243, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 19.08.2016 по 31.12.2018, єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 19.08.2016 по 31.12.2018, за результатами якої наданий висновок експерта від 11.05.2021.

Зі змісту висновку експерта від 29.06.2021 встановлено, що експертне дослідження проведено з питань предмету адміністративного позову, відтак понесені витрати на проведення експертизи пов`язані з розглядом справи.

На підтвердження та обґрунтування витрат на проведення експертизи представник позивача надав суду акт приймання-передачі документів до договору №3-10-07-19 про надання правової допомоги від 21.02.2020, договір про надання послуг №02/03/20 від 02.03.2020, акт розрахунку вартості експертизи від 29.06.2020, акт здачі-приймання робіт №ОУ-0000071 від 29.06.2020, платіжне доручення №1275 від 23.04.2020 на суму 60000,0 грн, платіжне доручення №1207 від 10.07.2020 на суму 60000,0 грн.

Відповідно до частин 6, 7 та 8 статті 137 КАС України, розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, суд вважає, що витрати на судову економічну експертизу в сумі 120000,0 грн, які поніс позивач, підтверджені належними та достатніми доказами, відповідач не надав доказів, щодо неспівмірності вартості таких судових витрат, при цьому зменшувати цю суму до відшкодування підстав немає.

Відповідно до частин 1-3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат належить:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Визначаючи суму компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

У постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав: договір №З-10-07-19 від 10.07.2019, детальний опис робіт (наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, під час розгляду справи №560/1158/20 усуді) від 23.07.2020, платіжне доручення №1294 від 23.11.2020.

Оцінюючи подані документи, якими обґрунтовано реальність надання послуг, суд приходить до висновку, що час та види наданих послуг, зазначені в детальному описі робіт договору №З-10-07-19 від 10.07.2019 є співмірними з розглядом цієї справи.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними в постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, в цілому нормами законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20221,40 грн.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір сплачений за подання адміністративного позову відповідно платіжних доручень №1178 від 24.02.2020 на суму 21020,0 грн, за подання апеляційної скарги згідно платіжного доручення №1309 від 29.12.2020 на суму 31530,0 грн та за подання касаційної скарги відповідно платіжного доручення №1329 від 11.02.2021 на суму 42040,0 грн, підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна будівельна інвестиційна група" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 03.09.2019 №, №, №, №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна будівельна інвестиційна група" судові витрати у розмірі 234814 (двісті тридцять чотири тисячі вісімсот чотирнадцять) гривень 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 грудня 2021 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна будівельна інвестиційна група" (вул. М. Залізняка, 8/3, оф. 10, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 40761243)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя О.О. Михайлов