Справа № 280/9353/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 грудня 2021 року Справа № 280/9353/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Управління поліції охорони в Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул.Водограйна, 3, )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління поліції охорони в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Запорізька області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби Управління поліції охорони в Запорізькій області 18.10.2018;

зобов`язати Управління поліції охорони в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби Управління поліції охорони в Запорізькій області 18.10.2018 згідно Наказу № 298 о/с за повних 15 років вислуги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в день звільнення відповідачем не проведений повний розрахунок з позивачем. Позивач зазначає, що відповідачем протиправно не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, в порядку встановленому Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

До суду надійшов відзив від відповідача, в якому відповідач зазначає про безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог з підстав відсутності у позивача права на пенсію за ч. 2 ст. 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з настанням якого саме виникає право на отримання після звільнення зі служби грошового забезпечення та відповідної одноразової грошової допомоги при звільненні. Крім того, у відзиві на позовну заяву представником відповідача 1,2 зазначено про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

Щодо розгляду справи з викликом (повідомленням) сторін, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження визначений в статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги якого не застосовуються до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Дана адміністративна справа згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України відноситься до справ незначної складності, тому клопотання представника відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 , 05.10.2007 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України та 06.11.2015 звільнений. 07.11.2015 прийнятий на службу до поліції.

Відповідно до витягу з наказу Управління поліції охорони в Запорізькій області (від 18.10.2018 за №298 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу реагування Бердянського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Запорізькій області Управління поліції охорони в Запорізькій області звільнено за власним бажанням з 18.10.2018, вислуга на день звільнення в календарному обчисленні складає 15 років 03 місяці та 14 днів.

При звільненні його зі служби в поліції відповідач не виплатив позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожен повний день календарний рік служби.

17.06.2021 позивач звернувся до Управління національної поліції охорони в Запорізькій області із проханням здійснити остаточний розрахунок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

08.07.2021 Управлінням поліції охорони в запорізькій області надано відповідь позивачу на вказаний запит, в якій зазначено, що позивач на час звільнення не мав права на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому виплата одноразової грошової допомоги на позивача не розповсюджується.

Не погоджуючись із твердженнями відповідача щодо відсутності права на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі-Закон № 580- VІІІ) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно ст. 102 Закону № 580-VІІІ пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі-Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Зокрема, питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби передбачені ч. 2 ст. 9 даного Закону № 2262-ХІІ (в редакції від 31.08.2018, чинній на час звільнення), яка визначає, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частинами 3 та 4 ст. 9 Закону № 2262-ХІІ визначено, що виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітникам Служби судової охорони, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Призначення та виплата одноразової грошової допомоги передбачено також постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі-постанова КМУ № 393, в редакції станом на 21.02.2018, чинній на час звільнення) підпунктом 3 пунктом 10 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Таким чином, для виплати та отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за власним бажанням, звільнений повинен мати вислугу 10 років і більше.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі-постанова КМУ №988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Судом встановлено, що на час звільнення 18.10.2018, позивач мав вислугу 15 років 03 місяці 14 днів, що безпосередньо зазначено у наказі по особовому складу від 18.10.2018 № 298 о/с, та не заперечувалось відповідачем.

«Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі-Порядок № 260, в редакції від 29.01.2018, чинний на час звільнення) визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Зокрема, пункт 3 Порядку № 260 визначає, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання та до складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно п. 23 Порядку № 260 поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби, що також визначено ч. 2 та ч. 3 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

Таким чином, вбачається що нормами Закону № 2262-ХІІ визначено та розглянуто умови, норми і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі військовій, в органах внутрішніх справ, Національній поліції та інших органах, що мають відношення до військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, але даним Законом № 2262-ХІІ, Законом України «Про національну поліцію» та іншими нормативно правовими актами, зокрема постановами КМУ № 393, № 988, Порядком № 260 визначено право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Суд вважає необґрунтованою позицію відповідача щодо наявності права у особи, яка звільняється зі служби, на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, лише за наявності у неї права на отримання пенсії за Законом № 2262-ХІІ, оскільки одноразова грошова допомога має разовий характер та не може нівелювати право на її отримання в залежності від права на пенсію. Дана позиція суду узгоджується із позицією Верховного суду у постанові від 09.12.2019 у справі № 160/3470/19 (адміністративне провадження №К/9901/26125/19).

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позивач, який має вислугу 15 років 03 місяці 14 днів, набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Управлінні поліції охорони в Запорізькій області 18.10.2018 в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, які підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління поліції охорони в Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул.Водограйна, 3, ) -задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Запорізькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби Управління поліції охорони в Запорізькій області 18.10.2018.

Зобов`язати Управління поліції охорони в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за повних 15 років вислуги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління поліції охорони в Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул.Водограйна, 3, )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 08.12.2021.

Суддя О.В. Конишева