Справа № 500/6259/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6259/21

29 листопада 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В. за участю:

секретаря судового засідання Хоміцька С.О.

представника позивача Пасічник А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Бучацької міської ради (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність Бучацької міської ради Тернопільської області щодо не затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0705 для ведення особистого селянського господарства, площею 1,90 га в с. Курдибанівка на території Переволоцької сільської ради Чортківського району, Тернопільської області та переданні такої у власність, зобов`язати Бучацьку міську раду Тернопільської області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0705 для ведення особистого селянського господарства, площею 1,90 га в с. Курдибанівка на території Переволоцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та передати її у власність ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у встановлений законом двотижневий строк Бучацька міська рада не розглянула на сесії та не затвердила проект землеустрою, чим порушила приписи частини дев`ятої статті 118 Земельного кодексу України. Позивач вказав, що в подальшому рішення про затвердження/відмову у затвердженні проекту землеустрою не було прийнято у зв`язку із не набранням достатньої кількості голосів, що, на думку позивача, є протиправною бездіяльністю. Позивач просить врахувати, що проект землеустрою розроблений із дотриманням вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій», відповідно підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою немає. Крім того, звернув увагу суду, Бучацька міська рада не надала жодних вказівок на недоліки у проекті землеустрою, які потрібно було б усунути.

Ухвалою суду від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив що заява ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, площею 1,90 га в с.Курдибанівка, зареєстрована в Бучацькій міській раді 11.02.2021 року за вхідним номером М-347. Вказав, що в межах наданих повноважень, відділом земельних ресурсів та просторового планування Бучацької міської ради було надіслано листа щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, площею 1,90 га в с.Курдибанівка на черговій сесії Бучацької міської ради. Звернув увагу суду на тому, що позивачем згодом проінформовано, що за результатами голосування, проект рішення щодо затвердження вказаного проекту та передача земельної ділянки у власність не набрав достатньої кількості голосів для його прийняття, що підтверджується витягом з протоколу№7 Першого пленарного засідання третьої сесії Бучацької міської ради Тернопільської області. Відповідач вважає, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Бучацької міської ради щодо неприйняття вмотивованого рішення за результатами розгляду заяви позивача є безпідставними, оскільки така бездіяльність відсутня. Просить врахувати, що Бучацька міська рада неодноразово виносила на розгляд сесії ради дане питання, а рішення не було прийнято лише в силу того, що законом передбачена колегіальність прийняття таких рішень, і була відсутня достатня кількість голо сів (проти проголосувало 15 депутатів, за - 0, утримались - 1, не голосували -0). Крім цього, вказав, що оскільки внаслідок не затвердження проекту земле устрою та ненадання її у власність не відбувається змін у правах та обов`язках, то Бучацька міська рада не приймала рішення про не затвердження проекту землеустрою. На думку відповідача, вищезазначена кількість голосів набрана через інформацію щодо кримінального провадження №0000088, яке стосується рішення тридцять третьої сесії сьомого скликання Переволоцької сільської ради від 11.08.2021 року №360 Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яким позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою загальною площею 2 га. Просить також врахувати, що заява ОСОБА_1 від 15.07.2021 р., яка міститься в додатках до позовної заяви, не відповідала вимогам частини шостої ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки не містить графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, що в свою чергу викликає сумніви щодо правомірності її розгляду та в подальшому прийняття рішення з підстав зазначених у ній.

Ухвалою суду від 02.11.2021 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання у справі призначено на 29.11.2021 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 12.11.2021 постановлено судове засідання у справі №500/6259/21, призначене на 29.11.2021 о 10:00 год. провести в режимі відеоконференції.

29.11.2021 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача у відкрите судове засідання в режимі відеоконференції не прибув, у відзиві на позовну заяву просив розгляд даної справи проводити у відсутності представника відповідача.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, пояснення позивача, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступне.

Позивач звернувся до Бучацької міської ради із заявою про затвердження розробленого проекту землеустрою.

Із відповіді Бучацької міської ради № 1654 від 30.08.2021 року вбачається, що заява позивача про затвердження проекту землеустрою зареєстрована в Бучацькій міській раді 11.02.2021 року за вхідним номером М-347.

Так, за результатами розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства і с.Курдибанівка, площею 1,900 га, відділом земельних ресурсів та просторового планування Бучацької міської ради підготовлено проект рішення про затвердження проекту землеустрою вищевказаної земельної ділянки та винесено його на розгляд сесії Бучацької міської ради.

Питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 розглядалося на пленарному засіданні Бучацької міської ради, яке відбулося 30.03.2021. Однак за результатами голосування, проект цього рішення не був підтриманий депутатами ради і відповідно рішення не набрало достатньої кількості голосів для його прийняття.

Згідно витягу з результатів поіменного голосування по питанню №95 «Про затвердження громадянину ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства" вбачається, що «проти» проголосувало 15 депутатів, «за» - 0, «утримались» - 1, не голосували - 0.

Вважаючи протиправною бездіяльність Бучацької міської ради Тернопільської області щодо не затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0705 для ведення особистого селянського господарства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Категорії земель визначені у частині першій статті 19 ЗК України, до яких, зокрема, належать землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (абз. 1 ч. 1 ст.116 ЗК України).

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України). Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до пункту б частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 1 статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується нормами законодавства, чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено ст. 118 ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно із ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6 статті 186 ЗК України).

Згідно зі ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частина 9 статті 118 ЗК України (в редакції до 27.05.2021 року) встановлювала, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За нормативно-правовим регулюванням на час звернення позивача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, обов`язок затвердити протягом двох тижнів проект землеустрою та передати земельну ділянку у відповідача виникав у разі наявності всіх погоджень уповноважених органів відповідно до статті 186-1 ЗК України.

Суд звертає увагу, що на час звернення позивача до суду у Земельний кодекс України внесено зміни, а статтю 186-1 ЗК України виключено на підставі Закону №1423-IX від 28.04.2021, проте обов`язок розглянути у двотижневий строк клопотання позивача та прийняти відповідне рішення визначений частиною 9 статті 118 ЗК України, яка вказує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відтак, аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вважає, що Земельним кодексом України чітко визначено строк для прийняття рішення суб`єктом владних повноважень за наслідками розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою.

При цьому, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 зазначеного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З огляду на зазначені норми, питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, яким в даному випадку є відповідач.

Однак, за результатами розгляду клопотання позивача щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідач відповідного рішення не прийняв.

Відтак, суд вважає, що виходячи зі змісту ст.2 КАС України, бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки у розумінні зазначених вище норм рішення щодо не розгляду питання про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0705 для ведення особистого селянського господарства площею 1,90 га в с.Курдибанівка на території Переволоцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та передання її у власність. При цьому, на думку суду, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Бучацької міської ради Тернопільської області розглянути питання про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0705 для ведення особистого селянського господарства площею 1,90 га в с.Курдибанівка на території Переволоцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та передання її у власність, та прийняти відповідне рішення.

Стосовно доводів відповідача про наявність кримінального провадження №0000088, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст.366 КК України, за фактом складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, щодо незаконного надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, то суд не приймає до уваги такі доводи, так як предметом розгляду даної справи є процедура затвердження проекту землеустрою, а не процедура надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 вказаного Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням даного судового рішення, суд зазначає, що відповідно до частини першої ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. А тому, у даному випадку, у встановленні судового контролю, шляхом встановлення звіту про виконання судового рішення, слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Бучацької міської ради Тернопільської області щодо не розгляду питання про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0705 для ведення особистого селянського господарства площею 1,90 га в с.Курдибанівка на території Переволоцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та передання її у власність.

Зобов`язати Бучацьку міську раду Тернопільської області розглянути питання про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0705 для ведення особистого селянського господарства площею 1,90 га в с.Курдибанівка на території Переволоцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та передання її у власність, та прийняти відповідне рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бучацької міської ради Тернопільської області на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2021 року.

Копію рішення надіслати відповідачу.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Бучацька міська рада Тернопільської області (місцезнаходження: Майдан Волі, 1, м. Бучач, Тернопільська область,48400 )

Головуюча суддя Дерех Н.В.