Справа № 300/5190/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/5190/21 пров. № А/857/18378/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року про відмову у відкритті провадження в частині заявлених позовних вимог у справі № 300/5190/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням коригування на коефіцієнти її підвищення та середнього заробітку за затримку виконання судового рішення,-

суддя в 1-й інстанції Микитин Н.М.,

час ухвалення рішення 23.09.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 23.09.2021 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Івано-Франківської обласної прокуратури, в якому просив, зокрема, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати, починаючи з 01 травня 2020 року по 17 серпня 2021 року.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року в цій частині позовних вимог відмовлено у відкритті провадження на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права, покликаючись на те, що підстави для відмови у відкритті провадження відсутні, оскільки ця справа не є тотожною зі справою №300/1866/20, оскільки у цій справі один відповідач, а у справі №300/1866/20 два. Крім того, у попередній справі він не пред`являв вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахування коригування заробітної плати і ця вимога не була предметом судового розгляду у судах. Таким чином, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що спір між сторонами в частині стягнення середнього заробітку за період з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року вирішено по суті рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі №300/1866/21, яке набрало законної сили. Вважає, що зміна позивачем формулювання позовних вимог та наведення нібито нових аргументів на їх обґрунтування не змінюють суті спірних правовідносин, якими обумовлений предмет спору. Також зазначає, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі №300/1866/21 виконано та 16 серпня 2021 року виплачено позивачу кошти у розмірі 240700,16 грн. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача (апелянта) Слиш Г.З. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, предметом оскарження у цій справі є, зокрема, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі №300/1866/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним з моменту прийняття і скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №298 від 10 квітня 2020 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки». Визнано протиправним з моменту прийняття і скасовано наказ прокурора Івано-Франківської області №282к від 28 квітня 2020 року, яким ОСОБА_1 з 30 квітня 2020 року звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, досудового розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Івано-Франківської обласної прокуратури, з 01 травня 2020 року, а також стягнуто з Івано-Франківської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 240700,16 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року змінено в частині поновлення позивача на роботі, а саме поновлено ОСОБА_1 з 01 травня 2020 року в прокуратурі Івано-Франківської області на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, досудового розслідування та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Івано-Франківської обласної прокуратури. В решті рішення залишено без змін.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, зі змісту заявлених позивачем вимог у справі №300/1866/20 та прохальної частини цієї позовної заяви вбачається, що вказаним вище судовими рішеннями було вирішено спір між позивачем та Івано-Франківською обласною прокуратурою в частині вимог, що стосуються стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року, а саме: стягнуто з Івано-Франківської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 240700,16 грн і цей факт не заперечується позивачем, однак він вважає, що питання застосування коефіцієнту підвищення заробітної плати не вирішувалось ні судом першої інстанції, та не було предметом апеляційного оскарження, тому має бути вирішено за результатом розгляду цього позову.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року, оскільки між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення від 01 лютого 2021 року у справі №300/1866/20, яке набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним і таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, виходячи з наступного.

Ст.129-1 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

За змістом ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення закріплені в ст.370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі №300/1866/20 стягнуто з Івано-Франківської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 240700,16 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 22 червня 2021 року і рішення суду в цій частині не оскаржувалось позивачем, зокрема, щодо застосування коефіцієнту підвищення при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 , звертаючись в суд із позовними вимогами про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітної плати, просить фактично переглянути та змінити рішення у справі №300/1866/20 в частині визначення розміру середнього заробітку, що є неприпустимими з огляду на остаточність судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.171 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Таким чином, підставою для відмови у відкритті провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають) та остаточне вирішення тотожного спору рішенням або постановою суду, ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, в яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Щодо доводів апелянта про те, що питання коригування середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року не було предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанції, то колегія суддів не приймає такі до уваги та зазначає, що зміна формулювання позовних вимог та наведення, на його думку, нових аргументів на їх обґрунтування не змінюють суті спірних правовідносин, якими обумовлений предмет спору.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 травня 2020 року по 01 лютого 2021 року, оскільки між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення від 01 лютого 2021 року у справі №300/1866/20, яке набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року про відмову у відкритті провадження в частині заявлених позовних вимог у справі № 300/5190/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 07 грудня 2021 року.