Справа № 500/2322/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Осташ А.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 500/2322/21 пров. № А/857/13384/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі № 500/2322/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
22.04.2021р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просив суд:

-визнати протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії з 90% до 70% при проведені розрахунку доплати пенсії за період з 01.04.2019р.-31.12.2019р. в розмірі 75% від нарахованої пенсії та застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність;

-зобов`язати здійснити з 01.04.2019р. перерахунок і виплату основного розміру пенсії в розмірі 90%, провести розрахунок доплати до пенсії за період з 01.04.2019р.-31.12.2019р. в розмірі 100% від нарахованої пенсії та проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.06.2021р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.05.2021р. основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення.

Крім того, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2021р. перерахунок основного розміру пенсії з 70% грошового забезпечення до 90% грошового забезпечення, застосувавши обмеження при виплаті максимальним розміром пенсії у сумі 17 690 грн.

Також. суд першої інстанції, визнав протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019р.-03.09.2019р. 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.

Суд, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019р. - 03.09.2019р., з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. В решті вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального права.

Апелянт просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.06.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким змінити п.2 та п.3 рішення. Зокрема, в п.2 період «з 01.05.2021р» змінити на «з 01.04.2019р.» п.3 змінити на «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2021р. перерахунок основного розміру пенсії з 70% грошового забезпечення до 90% грошового забезпечення та проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність». В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

В п.1 ч.1 ст.308 КАС України видно, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, предметом апеляційного розгляду є перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, в частині щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром у сумі 17690 грн. та визначення періоду, з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії.

В іншій частині судове рішення не оскаржується.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 19.11.1996р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Тернопільської області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Основний розмір пенсії позивача становив 90% грошового забезпечення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.03.2021р. у справі №500/556/21, яке набрало законної сили, суд, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 основного розміру пенсії на підставі виданої Тернопільським обласним військовим комісаріатом оновленої довідки від 28.12.2020р. №10/2/1806 про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та забезпечення деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням виплачених за цей період сум пенсії.

На виконання рішення суду в справі №500/556/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на підставі довідки про грошове забезпечення з врахуванням визначених у ній розмірів грошового забезпечення провів перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи із розмірі 70% грошового забезпечення, із застосуванням обмеження її максимальним розміром.

Не погоджуючись з визначення відсотку від грошового забезпечення на рівні 70% замість 90 % та обмеження виплати максимальним розміром пенсії, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії

Листом від 16.04.2021р. № 1819-1994/А-02/8-1900/21, пенсійний орган повідомив позивачу що пенсія виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із змісту ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» видно, що пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Особам із числа військовослужбовців строкової служби, які до призову на строкову військову службу та після звільнення з військової служби не працювали і не перебували на військовій службі за контрактом, та членам їх сімей пенсії встановлюються у мінімальних розмірах, передбачених відповідно статтями 22 і 37цього Закону.

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пенсії особам з числа резервістів, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством для військовослужбовців відповідних прирівняних посад на день звільнення зі служби у військовому резерві, загибелі, смерті або оголошення резервіста померлим.

Схеми відповідності посад резервістів та військовослужбовців затверджуються центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Обчислення пенсій окремим категоріям військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які були відряджені для виконання службових обов`язків до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших цивільних установ, організацій і підприємств, у тому числі у довготермінові закордонні відрядження, здійснюється за переліком посад і в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017р. року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Статтю 43 доповнено частиною згідно із Законом № 107-VI від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008; в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015, № 1774-VIII від 06.12.2016\
ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774 від 06.12.2016р. до ч.7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, визначені ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VIII.

В той же час, п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016р., при цьому судами встановлено, що пенсія позивачу призначена 19.11.1996р.

Тобто, в даній справі наявні підстави для перерахунку пенсії без обмеження граничного розміру.

Висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією яка викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018р. у справі № 127/4267/17.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині обмеження виплати пенсії максимальним розміром є помилковими, оскільки пенсійний орган як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України. Дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, які полягають у обмеженні максимального розміру призначеної пенсії, з дати її перерахунку є протиправними, а тому слід зобов`язати пенсійний орган з 01.04.2021р. здійснити ОСОБА_1 перерахунок основного розміру пенсії з 70 % грошового забезпечення до 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром.

Щодо доводів апелянта про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% з 01.04.2019р. колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки рішення про перерахунок пенсії із зазначенням основного розміру пенсії із застосуванням 70% грошового забезпечення для обчислення пенсії прийняте пенсійним органом 09.04.2021р.(а.с.4), а виплата пенсії із застосуванням 70% грошового забезпечення для обчислення пенсії здійснена з 01.05.2021р.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку проте, що вимога позивача про визнання протиправними дій пенсійного органу щодо зменшення основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70% з 01.04.2019р. є безпідставною, оскільки таке зменшення відбулося 01.05.2021р.(а.с.4).

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині обмеження виплати максимальним розміром в розмірі 17690 та прийняту нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021р. у справі № 500/2322/21 скасувати в частині обмеження виплати пенсії максимальним розміром пенсії у сумі 17 690 грн. та прийняти нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021р. без обмеження її максимальним розміром, виходячи із розміру 90% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 06.12.2021р.