Справа № 600/2301/21-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2301/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу Віф-Буд до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Житлово-будівельний кооператив Віф-Буд (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства культури та інформаційної політики України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Міністерства культури та інформаційної політики України № 13603/6.11.6 від 06.11.2020 року про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

1.2. Ухвалою суду від 27.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що підставою для застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини, відповідно до постанови від 06.11.2020 року, став висновок про здійснення позивачем будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. Черемшини Марка, 39 м. Чернівці без погодженої проектної документації, а також без відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, що згідно ч. 1 ст. 44 та ст. 45 Закону Про охорону культурної спадщини тягне за собою накладення штрафу у розмірі 170000 грн.

2.2. Проте, відповідачем як суб`єктом владних повноважень при винесенні постанови про накладення фінансових санкцій допущено грубе порушення встановленої нормами закону процедури накладення вказаної фінансової санкції. Зокрема, постанова про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини, за підсумками розгляду акту про порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року, не містить номера та дати винесення, проте зареєстрована Міністерством культури та інформаційної політики України 06 листопада 2020 року за № 13603/6.11.6 від 06.11.2020 року.

2.3. Вказана постанова не містить відмітки про отримання уповноваженим представником позивача або про відправлення постанови рекомендованим листом, проте була спрямована на адресу позивача рекомендованою поштовою кореспонденцією. Відповідно до конверту рекомендованого відправлення та копією інформації, отриманої з офіційного сайту http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-pishuku - ідентифікатор міжнародних поштових відправлень, вказана постанова вручена позивачу 24 листопада 2020 року (ідентифікатор рекомендованих поштових відправлень №8773).

2.4. Таким чином, всупереч вимогам ст. 45 Закону України "Про охорону культурної спадщини", позивач був позбавлений можливості надати письмові пояснення на акт про вчинення порушень від 21 жовтня 2020 року, вказаний акт позивачу не було вручено до дати прийняття оскаржуваної постанови, в оскаржуваній постанові відсутня інформація щодо дати отримання її позивачем. У зв`язку з цим, відповідачем не забезпечено дотримання вимог ст. 45 Закону України Про охорону культурної спадщини при прийнятті постанови про застосування фінансових санкцій № 13603/6.11.6 від 06.11.2020 року.

2.5. При цьому, вказує, що наявний у акті висновок про здійснення позивачем будівельних робіт за адресою вул. Черемшини Марка, 39 м. Чернівці в межах Центрального історичного ареалу м. Чернівці без погодження проектної документації, а також без відповідного дозволу центрального органу влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, здійснено не за результатами проведеної повноважною особою відповідача планової або позапланової перевірки, а також не на підставі проведеного повноважною особою відповідача обстеження містобудівної ситуації, а на підставі опрацювання матеріалів складених неуповноваженими службовими особами іншого державного органу.

2.6. У свою чергу, вказує, що враховуючи відсутність будь-яких відомостей про затвердження Міністерством культури та туризму України науково-проектної документації про встановлення меж і режимів історичних ареалів м. Чернівці, зокрема меж Центрального історичного ареалу м. Чернівці, враховуючи не віднесення згідно історико-архітектурного опорного плану (оцінка забудови) м. Чернівці земельної ділянки за наведеною вище адресною прив`язкою до охоронюваних зон або зон регулювання забудови, відсутні підстави для висновку центрального органу виконавчої влади в сфері охорони культурної спадщини щодо наявності порушення ч. 4 ст. 32 Закону України Про охорону культурної спадщину.

2.7. А тому, вважає, що наведена правова неврегульованість з даного питання повинна тлумачитись на користь позивача, оскільки ЖБК Віф-Буд, попри відсутність затверджених меж історичного ареалу міста Чернівці, звертався до Міністерства культури України з листами від 11.12.2018 року, 10.05.2019 року, 06.08.2019 року, 17.09.2019 року щодо надання адміністративної послуги та погодження проектної документації на будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою вул. Черемшини Марка, 39 в м. Чернівці. Проте відповіді від відповідача у встановлений строк не отримав, а відтак мав законні сподівання щодо можливості виконання ним робіт, так як проект будівництва 04.09.2015 року був погоджений архітектурно-містобудівною радою м. Чернівці, містобудівні умови та обмеження видані управлінням містобудування та архітектури ДМБКЗ Чернівецької міської ради від 12.01.2016 року № 1171/16, а позивач отримав дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції України на виконання будівельних робіт з будівництва об`єкта, що підтверджується декларацією про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована в Управлінні Держархбудінспекції у Чернівецькій області 01.04.2016 року серія ЧВ №3130).

2.8. Усе наведене, виключає наявність складу відповідного правопорушення, і визначеного ст. 44 Закону України Про охорону культурної спадщини, що в свою чергу свідчить про протиправній постанови про застосування фінансових санкцій від 06.11.2020 року та наявності підстав для її скасування.

2.9. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, відповідач при винесенні постанови № 13603/6.11.6 від 06/11.2020 року про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини діяв не на підставі Закону України Про охорону об`єктів культурної спадщини, а тому вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Позиція відповідача

2.10. 29.06.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позову з огляду на наступне.

2.11. Земельна ділянка по вул. Марка Черемшини, 39 у м. Чернівці, відповідно до проектно-регулятивного розділу містобудівної документації Коригування історико-архітектурного опорного плану і проекту зон охорони пам`яток та визначення меж і режимів використання історичних ареалів міста Чернівців, затвердженої рішенням Чернівецької міської ради від 28.02.2007 року №252 та наказом Міністерства культури і туризму України від 16.06.2007 року №661/0/16-07, розташована в межах Центрального історичного ареалу м. Чернівців.

2.12. Отже, враховуючи вимоги Закону України Про охорону культурної спадщини, наголошує, що проектна документація на будівництво погоджується у встановленому законом порядку з Міністерством культури та інформаційної політики України.

2.13. Листами від 29.01.2019 року № 20/10-2/72-19, від 03.07.2019 року № 306/10-2/72-19 та від 13.12.2019 року № 585/10-2/72-19 Міністерство культури України за результатами розгляду поданих ЖБК Віф-Буд матеріалів щодо погодження проектної документації Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та паркінгом по вул. М. Черемшини, 39 в м. Чернівці відмовило ЖБК Віф-Буд в погодженні відповідної проектної документації, оскільки на земельній ділянці за означеною адресою проведені підготовчі та будівельні роботи.

2.14. Стверджує, що до МКІП надійшов лист прокуратури Чернівецької області від 22.06.2020 року № 05/1-180вих20 (вхідний реєстраційний номер Єдиної системи документообігу та діловодства Міністерства Меgароlіs від 26.06.2020 року № 19638/15.1-20) щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці по вул. М. Черемшини, 39 в м. Чернівці. Листом від 17.07.2020 року № 8771/6.11.6 МКІП звернулося до Чернівецької обласної державної адміністрації з проханням доручити відповідним структурним підрозділам провести належне обстеження містобудівної ситуації за вказаною адресою (з обов`язковим наданням акта обстеження, матеріалів фотофіксації, а також повної інформації щодо власника земельної ділянки, замовника, генерального підрядника і виконавця будівельних робіт).

2.15. Листом від 07.08.2020 року № 01/н3-61 управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації (вхідний реєстраційний номер Єдиної системи документообігу та діловодства Міністерства Меgароlіs від 17.08.2020 року №24759/16.1-20) надіслало матеріали, за результатами опрацювання яких складено акт про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року, який листом МКІП від 27.10.2020 року № 13179/6.11.6 надіслано на адресу ЖБК Віф-Буд (58029, м. Чернівці, вул. М. Черемшини, 39).

2.16. Письмові пояснення по суті фактів порушення законодавства про охорону культурної спадщини від ЖБК Віф-Буд до МКІП не надходили.

2.17. На підставі вищезазначеного акта та відповідно до частини 1 статті 44 Закону України Про охорону культурної спадщини на позивача складено постанову про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 06.11.2020 року № 13603/6.11.6, яку було 07.11.2020 року надіслано ЖБК Віф-Буд рекомендованим листом та отримано 23.11.2020 року.

2.18. Відтак, стверджує, що оскаржувана постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а доводи позивача є надуманими та гуртуються на його суб`єктивній думці.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що за результатами опрацювання матеріалів, наданих Управлінням культури Чернівецької обласної державної адміністрації листом від 07.08.2020 року № 01н3-61, посадовою особою Міністерства культури та інформаційної політики України складено акт про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року (а.с. 98-99).

3.2. Передумовою для оформлення акту про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року слугували наступні обставини. Так, прокуратура Чернівецької області листом від 22.06.2020 року № 05/1-180вих20 звернулась до Міністерства культури та інформаційної політики України (вхідний реєстраційний номер Єдиної системи документообігу та діловодства Міністерства Меgароlіs від 26.06.2020 року № 19638/15.1-20) щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці по вул. М. Черемшини, 39 в м. Чернівці (а.с. 92-93).

3.3. Листом від 17.07.2020 року № 8771/6.11.6 Міністерство культури та інформаційної політики України звернулося до Чернівецької обласної державної адміністрації з проханням доручити відповідним структурним підрозділам провести належне обстеження містобудівної ситуації за вказаною адресою (з обов`язковим наданням акта обстеження, матеріалів фотофіксації, а також повної інформації щодо власника земельної ділянки, замовника, генерального підрядника і виконавця будівельних робіт) (а.с. 94-95).

3.4. Листом від 07.08.2020 року № 01н3-61 Управлінням культури Чернівецької обласної державної адміністрації повідомлено Міністерство культури та інформаційної політики України про те, що відповідно до листа Чернівецької міської ради від 24.47.2020 року №01/02-08/1493 та інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.07.2020 року № 2100083 право власності на земельну ділянку за адресою вул. Черемшини Марка, 39 м. Чернівці зареєстровано за житлово-будівельним кооперативом Віф-Буд (). Наказом управління культури обласної державної адміністрації від 30.07.2020 року № 123 була створена комісія з обстеження містобудівної ситуації за адресою вул. Черемшини, 39 м. Чернівці, яка склала акт обстеження містобудівної ситуації за вказаною адресою від 03.08.2021 з матеріалами фотофіксації (а.с. 96-97).

3.5. Згідно змісту акту про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року, оформленого за результатами опрацювання матеріалів, наданих Управлінням культури Чернівецької обласної державної адміністрації листом від 07.08.2020 року № 01н3-61, встановлено, що за адресою: вул. Черемшини Марка, 39 м. Чернівці здійснюється будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями та паркінгом. На день здійснення обстеження містобудівної ситуації на вказаному об`єкті здійснювалися внутрішні та зовнішні опоряджувальні роботи - як завершальна стадія його будівництва. Замовник будівництва - житлово-будівельний кооператив Віф-Буд. Земельна ділянка за вищевказаною адресою, відповідно до проектно-регулятивного розділу містобудівної документації Коригування історико-архітектурного опорного плану і проекту зон охорони пам`яток та визначення меж і режимів використання історичних ареалів міста Чернівців, затвердженої рішенням Чернівецької міської ради від 28 лютого 2007 р. № 252 та наказом Міністерства культури і туризму України від 16 червня 2007 р. № 661/0/16-07, розташована в межах Центрального історичного ареалу м. Чернівців. Окрім цього, в акті зазначено, що за результатами перевірки електронної бази даних документообігу МКІП встановлено, що станом на момент складання даного акту погоджень будь-якої проектної документації, а також дозволів на проведення будь-яких робіт за вищезгаданою адресною прив`язкою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини не надавалося. Виконання вищезазначених робіт на території Центрального історичного ареалу міста Чернівці за відсутності погодженої у встановленому порядку проектної документації та без відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, містить ознаки порушень частини четвертої статті 32 Закону України Про охорону культурної спадщини (а.с. 98-99).

Згідно супровідного листа від 27.10.2020 року №13179/6.11.6 та фіскального чеку від 27.10.2021 року акт про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року було надіслано ЖБК Віф-Буд (а.с. 104-105) та отримано ним 24.11.2020 року (а.с.29).

3.6. На підставі акту про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року Міністерством культури та інформаційної політики України складено постанову про застосування до ЖБК Віф-Буд фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 06.11.2020 року № 13603/6.11.6, яку 07.11.2020 року було надіслано ЖБК Віф-Буд рекомендованим листом та отримано 23.11.2020 року (а.с. 106-108).

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а згідно частини 2 цієї ж статті КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

4.2. Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

4.3. Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закону України Про охорону культурної спадщини від 08.06.2000 року №1805-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №1805-III).

4.4. Частиною 1 статті 3 Закону № 1805-III встановлено, що державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

4.5. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2019 року № 885 затверджено Положення про Міністерство культури та інформаційної політики України (далі - Положення № 885). Відповідно до пункту й Положення № 885 Міністерство культури та інформаційної політики України (МКІП) є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури, державної мовної політики, популяризації України у світі, державного іномовлення, інформаційного суверенітету України (у частині повноважень з управління цілісним майновим комплексом Українського національного інформаційного агентства "Укрінформ") та інформаційної безпеки, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах кінематографії, відновлення та збереження національної пам`яті, міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав національних меншин в Україні, мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

4.6. Згідно частини 2 статті 5 Закону № 1805-III до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, серед іншого, належить: заборона будь-якої діяльності юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу об`єкту культурної спадщини, видатній універсальній цінності об`єкта всесвітньої спадщини або порушує законодавство у сфері охорони культурної спадщини; надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, об`єктах всесвітньої спадщини, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток національного значення, об`єктів всесвітньої спадщини, припинення робіт на них, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідними органами охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом, без дозволів або з відхиленням від них; застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.

4.7. Відповідно до частини 6 статті 3 Закону № 1805-III рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

4.8. При цьому, згідно частини 1 статті 30 Закону № 1805-III органи охорони культурної спадщини зобов`язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам`ятці або порушує законодавство, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини

4.9. Абзацом 2 частини 1 статті 44 Закону №1805-III передбачено, що відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, фінансові санкції за проведення будь-яких незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам`ятці, її території, охоронюваній археологічній території, охоронним зонам, історичним ареалам населених місць, у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.10. Порядок застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини встановлений у статті 45 Закону № 1805-III та Порядком оформлення документів щодо застосування Міністерством культури України фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини, затвердженим Наказом Міністерства культури України 23.09.2011 року № 796/0/16-11 (далі Порядок № 796/0/16-11).

4.11. Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1805-III фінансові санкції, передбачені статтею 44 згаданого Закону, накладаються керівником, заступниками керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, головою чи заступником голови обласної, районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, головою чи заступником голови відповідної місцевої ради після розгляду матеріалів, які засвідчують факт правопорушення.

4.12. Про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 44 вказаного Закону, особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається акт. Керівник юридичної особи, стосовно якої складено акт, протягом трьох днів з моменту отримання акта може подати письмові пояснення до нього. Акт разом з іншими документами, що стосуються справи, у десятиденний термін з моменту складення акта надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції (частина 2 статті 45 Закону № 1805-III).

4.13. Рішення про накладення фінансових санкцій приймається протягом 10 днів після отримання документів, зазначених у частині другій цієї статті. Рішення про накладення фінансових санкцій оформлюється постановою, що надсилається юридичній особі, на яку накладено фінансові санкції (частина 3 статті 45 Закону № 1805-III).

4.14. У свою чергу, згідно пунктів 3-5 Порядку № 796/0/16-11 про вчинення вказаних порушень законодавства про охорону культурної спадщини особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається Акт про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини за формою, встановленою наказом Міністерства культури і туризму України від 11.11.2010 р. № 1043/0/16-10 Про затвердження переліків основних питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони культурної спадщини та уніфікованої форми акта, який складається органами охорони культурної спадщини за результатами планових перевірок.

Передача Акта та інших документів, що стосуються справи, у тому числі письмових пояснень до Акта керівника юридичної особи, стосовно якої складено Акт (у разі наявності), посадовій особі Міністерства культури України, яка має право накладати фінансові санкції, здійснюється у строк, визначений частиною другою статті 45 Закону

Рішення про накладення фінансових санкцій приймається у строк, встановлений частиною третьою статті 45 Закону і оформлюється Постановою про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини за формою згідно із додатком 1 до цього Порядку.

Розміри фінансових санкцій визначаються посадовими особами, які приймають рішення про їх накладення, в межах, визначених статтею 44 Закону, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку та шкоди, нанесеної об`єкту культурної спадщини.

Постанова про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини складається у двох примірниках: перший примірник для Мінкультури, другий - протягом трьох робочих днів з дати її винесення вручається уповноваженому представнику юридичної особи або надсилається юридичній особі поштою рекомендованим відправленням.

4.15. З наведених положень вбачається, що прийняттю постанови про застосування фінансових санкцій передує складення особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, акта, який фіксує факт вчиненого правопорушення.

Аналіз обставин справи через призму релевантних джерел права

4.16. Судом у цій справі встановлено, що за результатами опрацювання матеріалів, наданих Управлінням культури Чернівецької обласної державної адміністрації листом від 07.08.2020 року № 01н3-61, посадовою особою Міністерства культури та інформаційної політики України складено акт про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року. Прим цьому, такий акт було надіслано ЖБК Віф-Буд, що підтверджується супровідним листом від 27.10.2020 року №13179/6.11.6 та фіскальним чеком від 27.10.2021 року.

Отриманий ж цей акт ЖБК Віф-Буд 24.11.2020 року (а.с.29).

4.17. На підставі акту про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року Міністерством культури та інформаційної політики України прийнято постанову про застосування до ЖБК Віф-Буд фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 06.11.2020 року № 13603/6.11.6, яку 07.11.2020 року було надіслано ЖБК Віф-Буд рекомендованим листом та отримано 23.11.2020 року (а.с. 106-108).

4.18. Водночас, згідно доводів представника позивача, вимоги статті 45 Закону №1805-III в частині процедури та строків прийняття постанови відповідачем дотримано не було, оскільки акт про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року отримано позивачем лише 24.11.2020 року, що унеможливило протягом трьох днів з моменту отримання акта подати письмові пояснення на нього, які мали бути враховані при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем.

4.19. Дійсно, дослідженням матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова Міністерства культури та інформаційної політики України винесена 06.11.2020 року на підставі акту перевірки від 21.10.2020 року, який отриманий позивачем 24.11.2020 року.

Аналізуючи наведене, слід прийти до висновку, що позивач був позбавлений можливості надати свої пояснення на акт перевірки до прийняття оскаржуваної постанови, а отже відповідач фактично позбавив його цього права, що суперечить положенням статті 45 Закону № 1805-III.

4.20. Водночас суд звертає увагу на обізнаність позивача про проведення відносно нього перевірки на предмет дотримання законодавства про охорону культурної спадщини. Так, положення Закону № 1805-III та Порядку № 796/0/16-11, уможливлюють здійснення перевірки без відома позивача (що мало місце у цій справі), однак вони зобов`язують надіслати на його адресу акт перевірки, щоб останній мав можливість надати на нього свої пояснення.

4.21. Одним з критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які має перевірити суд відповідно до частини 2 статті 2 КАС України є право особи на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9). Дотримання наведеного забезпечує публічність та об`єктивність процесу прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, що безпосередньо впливає на довіру до органів державної влади. В той час, не надання особі права на участь у процесі прийняття рішення, порушує її право, та не сприяє об`єктивності процесу прийняття рішення.

4.22. Стаття 45 Закону №1805-III надає можливість позивачу протягом трьох днів з моменту отримання акта подати письмові пояснення до нього, які розглядаються контролюючим органом і з врахуванням яких приймається рішення. При цьому КАС України також зобов`язує суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач по справі, забезпечити право особи на участь у процесі прийняття рішення.

4.23. У цій справі позивач був позбавлений права на участь у процесі прийняття постанови про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 06.11.2020 року № 13603/6.11.6, оскільки акт перевірки ним отриманий лише 24.11.2020 року, а доказів того, що він був обізнаний про перевірку відповідач суду не надав.

4.24. Суд вважає, що право позивача на участь у процесі прийняття рішення є фундаментальним правом, порушення якого має наслідком скасування такого рішення, оскільки останнє приймалось фактично без дослідження та оцінки позиції позивача, яка мала бути викладена в його поясненнях.

4.25. Подібний підхід, застосовується судами при наявності процедурних порушень здійснених під час податкових перевірок (постанови Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі №826/3576/15, від 09 квітня 2019 року у справі №826/19830/16, від 17 лютого 2020 року у справі №808/7101/15, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2305/19.

4.26. Водночас суд звертає увагу, що верховенство права підкорює державу людині, а тому будь-які недоліки правового врегулювання (не якість закону), а також наявність дефектів при його застосуванні (як приклад несвоєчасна відправка кореспонденції Укрпоштою), не можуть породжувати негативні наслідки для суб`єкта приватного права, натомість суб`єкт публічного права за таких обставин має зазнати обґрунтованих втрат.

4.27. Стосовно доводів представника позивача в частині того, що акт про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року оформлений не за результатом проведення планової або позапланової перевірки, суд зазначає, що посадові особи (МКІП) як при прийнятті акту, так і оскаржуваної постанови, фактично не здійснювали заходів державного контролю, оскільки не перебував на території будівництва, не здійснював перевірку суб`єкта містобудівної діяльності, а лише вживали охоронних заходів, які прямо передбачені Законом № 1805-III, за результатом яких МКІП уповноважене приймати рішення про накладення фінансових санкцій.

4.28. Щодо суті виявлених порушень, зазначених в акті про вчинення порушення законодавства про охорону культурної спадщини від 21.10.2020 року, суд зазначає, що у цьому рішенні він їх не спростовує на не стверджує про їх наявність, оскільки при прийнятті оскаржуваної постанови були допущенні порушення фундаментальних прав особи на участь у процесі прийняття рішення, наслідком чого є його скасування.

Відповідач має право здійснювати таку перевірку, однак він зобов`язаний дотримуватись встановленої законом процедури, та врахувати право особи на участь у процесі прийняття рішення. З дотриманням усіх процедур, відповідач зобов`язаний приймати відповідні рішення, які можуть бути предметом судового контролю у справі.

4.29. Таким чином, суд вважає, що постанова № 13603/6.11.6 від 06.11.2020 року про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини, винесена Міністерством культури та інформаційної політики України є протиправною та підлягає скасуванню.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.3. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідачем не доведено правомірність винесення постанови № 13603/6.11.6 від 06.11.2020 року про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини, оскільки при її прийнятті було позбавлено позивача права на участь у процесі її прийняття.

5.4. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Житлово-будівельного кооперативу Віф-Буд до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання протиправною та скасування постанови, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Міністерства культури та інформаційної політики України №13603/6.11.6 від 06.11.2020 року про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Житлово-будівельний кооператив «Віф-Буд» (58029, м. Чернівці, вул. Черемшини, буд. 39, ).

Відповідач Міністерство культури та інформаційної політики України (01601, м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 19, ).

Суддя О.В. Анісімов