Справа № 340/5219/21
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/5219/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейдсервіс", вул. А. Тарковського,60, м. Кропивницький,25006

до відповідача: Управління Держпраці у Кіровоградській області, вул. Дворцова,24, м. Кропивницький,25006

про визнання протиправним та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 29.07.2021 року №КР6807/226/АВ/ТД-ФС.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за наслідками інспекційного відвідування позивача управлінням Держпраці у Кіровоградсьікій області встановлені порушення законодавства про працю, зокрема, позивачем допущено до роботи ОСОБА_1 без укладення трудового договору, оформленого у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження, чим порушено вимоги ч.ч.1,3 ст. 24 КЗпП та ч.1 ст.21 КЗпП України. Зазначивши, що вказаний працівник виконує роботи за укладеним договором про надання послуг від 16.06.2021 року, не надавав позивачу трудової книжки, наміру працевлаштовуватись не мав, оплату за послуги отримував після виконання передбачених договірними відносинами обов`язків. За наведених обставин, позивач вважає, що цивільно-правовий договір, який укладено з ОСОБА_1 , не має ознак трудових відносин, а тому штрафні санкції застосовано безпідставно.

На обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що у в липні 2021 року посадовими особами відповідача за адресою, за якою здійснює підприємницьку діяльність позивач, було виявлено на робочому місці ОСОБА_1 , яка виконувала роботу кондитера, без оформлення трудового договору. За таких обставин, вважає, що припис про усунення виявлених порушень та постанова прийняті у відповідності до чинного законодавства та не підлягають скасуванню. З огляду на наведене, просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 30.08.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін).

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів економічної діяльності ТОВ "Цукортрейдсервіс" (коди за КВЕД) належить:

82.30 організування конгресів і торговельних виставок (основний);

10.61 виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості,

10.62 виробництво крохмалів і крохмальних продуктів,

10.71виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання;

10.72 виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання;

10.82 виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів;

10.85 виробництво готової їжі та страв;

10.89 виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань;

46.41 оптова торгівля текстильними товарами;

46.42 оптова торгівля одягом і взуттям;

85.59 інші види освіти, н. в. і. у.;

46.90 неспеціалізована оптова торгівля;

47.24 роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах;

47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами;

47.29 роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах;

47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами;

47.89 роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами;

47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.

Під час проведення превентивних заходів з легалізації найманої праці, інспекторами праці Управління виявлено можливе використання неоформленої праці у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , яке належить ТОВ "Цукортрейдсервіс".

В зв`язку з викладеним, видано наказ від 15.07.2021 року №736 "Про проведення інспекційного відвідування" та направлення від 15.072021 року №736/02.18 на проведення інспекційного відвідування у ТОВ "Цукортрейдсервіс" з питань виявлення неоформлених трудових відносин у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 15.07.2021 по 16.07.2021.

Копію направлення вручено представнику ТОВ "Цукортрейдсервіс" Корженівській О.О.

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт №КР6807/226АВ від 16.07.2021.

Так, в акті зазначено, що за наслідками інспекційного відвідування ТОВ "Цукортрейдсервіс" встановлені порушення:

-ст.21 КЗпП України /щодо укладення трудового договору/ та ст.24 КЗпП України, абз. 2 постанови КМУ від 17.06.2015 №413:

«Інспекційним відвідуванням встановлено факт використання ТОВ "Цукортрейдсервіс" 15.07.2021 неоформленої найманої праці 1 працівника ОСОБА_1 при виконанні роботи кондитера за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до наданих документів між ОСОБА_1 та ТОВ "Цукортрейдсервіс" укладено договір про надання послуг від 16.06.2021 року. За умовами укладеного договору ОСОБА_1 надає послуги з розроблення рецептури кондитерських виробів.

Проте, згідно даних Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, ОСОБА_1 16.06.2021 року проведено інструктаж на посаді кондитера, причому з зазначенням про те, що вказану особу прийнято на стажування.

Також представником ТОВ Коржинівською О.О. надано медичну книжку ОСОБА_1 , про проходження нею медичного огляду.

Враховуючи наявність медичної книжки та проведення інструктажу на робочому місці, свідчить про те, що має місце підміна трудових відносин договірними та використання неоформленої найманої праці 1 працівника з 16.06.2021 року, що є порушенням ч.1 ст.21, ч.1, ч.4 ст.24 КЗпП України »

16.07.2021р. на підставі вказаних висновків інспектором праці Управління Держпраці у Кіровоградській області винесено припис № КР//6807/226/П, яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення в строк до 30.07.2021 (а.с.61-62).

На виконання вимог припису, позивач листом від 30.07.2021 року за №1/30/07 повідомив відповідача, що договір про надання послуг від 16.06.2021 року, укладений з ОСОБА_1 розірвано (а.с.64).

29.07.2021 Управлінням Держпраці у Кіровоградській області прийнято постанову № КР6807/226/АВ/ТД-Фс про накладення штрафу у розмірі 60 000,00 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (а.с.68).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п. 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), на момент виникнення спірних правовідносин визначав Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21.08.2019 (далі - Порядок №823).

Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно із п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №823 від 21.08.2019, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: ДПС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; - фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єр-міністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, підлягає реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку їх проведення.

Перед реєстрацією інспекційного відвідування роботодавця, щодо якого протягом попередніх шести календарних місяців здійснювалися інспекційні відвідування, керівник органу контролю (інша уповноважена ним посадова особа) вивчає питання про доцільність його проведення.

Виходячи зі змісту підпунктів 3 та 5 пункту 5 Порядку №823, підставою для прийняття керівником відповідного органу рішення про проведення інспекційного відвідування є аналіз інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Пунктом 8 Порядку № 823 передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

За таких обставин судом відхиляються доводи позивача стосовно відсутності правових підстав для прийняття рішення щодо проведення перевірки. Матеріалами справи підтверджено, що підставою для здійснення позапланової перевірки став наказ Головного управління Держпраці у Кіровоградській області від 15.07.2021р. № 736 та направлення на проведення позапланово заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 15.07.2021р. № 736/02.18. Отже інспекторами Головного управління Держпраці у Кіровоградській області було виконано умови діючого законодавства, що встановлюють порядок проведення перевірок суб`єктів господарювання.

Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо порушення відповідачем процедури проведення перевірки, оскільки вимоги про визнання незаконними дій відповідача при проведенні перевірки позивачем не заявлено.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку щодо дотримання відповідачем процедури проведення інспекційного відвідування позивача.

Судом встановлено, що спірна постанова про накладення штрафу прийнята на підставі акта інспекційного відвідування, яким встановлено порушення позивачем законодавства про працю, а саме порушення ст.ст.21,24 КЗпП України. Позивача притягнуто до відповідальності, передбаченої абз.2 ч.2ст.265 КЗпП України.

Частиною 1статті 265 КЗпП України визначено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно із абз.2 ч.2ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідач стверджує, що позивачем фактично було допущено до роботи найманого працівника ( ОСОБА_1 ), не оформивши із цією особою трудовий договір, що є порушенням вимог статті24 КЗпП України.

У частині 1статті 21 КЗпП України міститься визначення трудового договору, який означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами статті 23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до частин 1, 2, 3статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну (надомну) роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, від 13.06.2019 у справі №815/954/18, від 04.09.2019 у справі №480/4515/18 та від 26.09.2019 у справі № 0440/5828/18.

17.06.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" за №413, якою встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Статтею 29 КЗпП України передбачено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Відповідно до статті 30 КЗпП України, працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Частиною 1статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Отже визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність трудових відносин між позивачем та ОСОБА_1 , їх оформлення.

На виконання вимоги про надання документації, позивачем було надано договір про надання послуг від 16.06.2021 року між ТОВ "Цукортрейдсервіс" та ОСОБА_1 , відповідно до якого, позивач доручив, а фізична особа брала на себе обов`язок надати послуги з розробки рецептури кондитерських виробів лінійки №1 (горішки, кекси, капкейки).

Згідно п.1.2 замовник та виконавець за результатами наданих послуг після розробки рецептури складають Акт приймання передачі наданих послуг, який є підтвердженням сторін про належне виконання послуг виконавцем та підставою для здійснення розрахунків замовника із виконавцем.

Жодних доказів подальшого виконання цього договору суду надано не було.

Також у цивільно-правовій угоді не зазначено, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату, що вказує на наявність трудових відносини між позивачем та вищевказаною особою.

Суд зазначає, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності, а метою цивільно-правового договору є отримання певного матеріального результату.

Суд вважає, що зазначена вища угода не була спрямована на кінцевий результат, що характеризує цивільно-правові (договірні) відносини, а була пов`язана із самим процесом праці, що є характерним для трудових функцій.

Слід зазначити, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу, відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Згідно пояснень ОСОБА_1 (а.с. 46), місце її роботи - кондитерський цех, режим роботи з 08.00 год. до 14.00 год., перерва на обід з 12.00 год. до 12.30 год. Вихідні дні субота та неділя.

Також, згідно даних Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (а.с.60), ОСОБА_1 16.06.2021 року проведено первинний інструктаж на посаді кондитера із зазначенням про те, що вказану особу прийнято на стажування.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 №5067-VI (далі - Закон №5067), професійне навчання реалізується, зокрема, шляхом стажування безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг.

Відповідно до ст. 29 зазначеного Закону, студенти вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, мають право проходити стажування за професією (спеціальністю), на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, на умовах, визначених договором про стажування у вільний від навчання час.

Запис про проходження стажування роботодавець вносить до трудової книжки.

Статтею 35 Закону №5067 передбачена можливість проведення професійного навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

У відповідності до ч. 3 цієї статті, організація професійного навчання безробітних здійснюється територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на договірних засадах із безробітними, роботодавцями, навчальними закладами в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. Роботодавці - замовники кадрів беруть участь у визначенні змісту навчання, кваліфікаційній атестації безробітних, надають робочі місця для їх виробничого навчання, виробничої практики або стажування.

За змістом абзацу 4 п. 1.5 спільного Наказу Мінсоцполітики України та Міністерства освіти та науки України №318/655, зареєстрованого в Мін`юсті 19.06.2013 за №1029/23561, "Про затвердження Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних" (далі - Наказ №1029/23561), стажування - це підвищення кваліфікації безробітного з метою набуття практичних умінь і навичок для виконання професійних обов`язків за професією або на посаді, на яку претендує безробітний у роботодавця. При цьому, стажування безробітних здійснюється на замовлення роботодавців за індивідуальною програмою, що затверджується роботодавцем і погоджується територіальним органом.

Згідно з п. 6.1 Порядку, професійне навчання безробітних організовується на договірних засадах з безробітними, роботодавцями, навчальними закладами.

Відповідно до п. 6.5 зазначеного Порядку, при забезпеченні роботодавцем професійного навчання безробітного за індивідуальним навчальним планом або шляхом стажування та його подальшого працевлаштування територіальним органом укладається договір з роботодавцем і безробітним у порядку, визначеному п. 6.2 - 6.4 цього розділу.

Згідно з п. 2.12 Порядку №318/655, про період професійного навчання безробітного навчальним закладом вноситься запис до його трудової книжки (за наявності) або видається довідка.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 26.03.2001 №127/151, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.04.2001 за №315/5506, затверджено Положення про професійне навчання працівників на виробництві (далі - Положення), згідно п. 2.6 якого стажування проводиться за індивідуальним планом, який затверджується роботодавцем, що направляє працівника на стажування.

Згідно з п. 2.3 Положення, первинна професійна підготовка робітників (до якої віднесено і стажування) - це професійно-технічне навчання осіб, які раніше не мали робітничої професії, що забезпечує рівень професійної кваліфікації, необхідний для продуктивної професійної діяльності. При цьому, первинна професійна підготовка робітників на виробництві здійснюється із числа осіб, які зараховані на роботу до роботодавця учнями, а згідно останнього абзацу цього пункту відповідні записи про перепідготовку, спеціалізацію, підвищення кваліфікації, стажування керівників, професіоналів та фахівців вносяться в трудову книжку працівника.

Отже, чинним законодавством передбачена можливість проведення стажування: учнів та студентів, працівників підприємства (осіб, з якими укладений трудовій договір та які виконують певні трудові функції), але в усіх випадках про проходження стажування має бути зроблений запис у трудовій книжці особи, що проходить стажування, та складені інші документи щодо проходження такого стажування, зокрема, договір, програма стажування, індивідуальний план стажування, тощо.

Під час інспекційного відвідування позивач не надав інспекторам жодного із зазначених вище документів на підтвердження існування між ним і вказаною особою відносин щодо стажування. Не надані такі докази і під час судового розгляду справи.

Отже, надані позивачем докази не спростовують встановлений в результаті інспекційного відвідування позивача факт допуску ОСОБА_1 до роботи без належного оформлення трудових відносин.

Також судом враховується наступне.

Так, посадовими особами відповідача за наслідками проведення фактичної перевірки ТОВ "Цукортрейдсервіс" складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 89).

Вказаний протокол було надіслано до Ленінського районного суду міста Кіровограда (справа №405/5752/21).

Постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 02.09.2021 у справі №405/5752/21, яка набрала законної сили 14.09.2021, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ч.3 ст.41 КУпАП, закрив, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Водночас, вказане судове рішення не може вважатись таким, яке дає підстави для звільнення від доказування, згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, оскільки воно стосується не ТОВ "Цукортрейдсервіс", а іншої особи - ОСОБА_2 , яка зазначена директором вказаного товариства.

Згідно з ч. 5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів суду правомірність оскаржуваного рішення.

З огляду на вищенаведене, дослідивши і оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Згідно з п.1 ч.1 ст.244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили цим судовим рішенням..

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукортрейдсервіс" до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко