Справа № 947/23117/21
Суддя: Коваленко О. Б.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/194/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.

за участю секретаря - Маценко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, в якому просить скасувати постанову інспектора 2 роти 6 батальйону УПП в Одеській області ст.сержанта Буряк А.О. серія БАА №469644 від 19.07.2021 р про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 3400 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що постановою старшого сержанта поліції Буряк Андрія Олександровича, інспектора 6 рота 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області БАА № 469644 від 19.07.2021 року було протягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст.126 КУпАП за те, що 19.01.2021 року о 03:36 годині в м. Одесі по вул. Академіка Корольова, 48, керував транспортним засобом без номерного знаку та не пред`явив посвідчення водія на право керування таким ТЗ, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування Т/з особою, яка не має права керування таким Т/з. Позивач володіє моторолером «Ноnda Jsorma», що засвідчено талоном 789, та зазначено робочий об`єм двигуна 49,9 куб.см. Однак поліцейській упереджено поставився до інформації власника і не з`ясував технічні характеристики моторолера, за моделлю можна було встановити об`єм двигуна, згідно відкритої інформації у мережі Інтернет.

Вказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою, яка порушує права позивача, в зв`язку із чим він змушений звернутися до суду із позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду в спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області надав до суду відзив щодо позову, в якому просив позовну заяву залишити без задоволення.

Відповідно до вимог КАС України, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

19.07.2021 року о 03 год. 20 хв. в ході виконання службових обов`язків поліцейський взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП сержант поліції ОСОБА_2 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 48, виявив мопед «Ноnda Jsorma», номерний знак не встановлений, Шасі(рама) АР24 - 1401520, під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 , без посвідчення водія, не має права керувати таким транспортним засобом, який потребує мати відкриту категорію «А1» на керування транспортним засобом, яка була відсутня у позивача, чим порушив п.п. 2.1 .а) та 2.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Відповідно до п.п. «а» пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1., а саме:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Вказані норми визначають безумовний обов`язок водія при керуванні транспортним засобом мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Інформаційно-телекомунікаційна системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІПНП) - це сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення та є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС.

У відповідності до . п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього руху:

Мопед двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВ.

Механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У відповідності до п. 2.13 Правил дорожнього руху Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України..

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На вимогу пред`явити документи, визначені в п. 2.1 ПДР, позивач надав талон №789 на транспортний засіб Мопед «Ноnda Jsorma» Шасі(рама) № НОМЕР_1 , колір зелений, об`єм двигуна 49.9 смЗ, власник ОСОБА_1 , та закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_2 для встановлення особи , посвідчення водія не було. Після цього поліцейський перевірив інформацію в базі Інформаційно-телекомунікаційні системи «Інформаційний портал Національної поліції України», де зазначено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Аналізуючи вищевказане, позивач керував транспортним засобом мопед «Ноnda Jsorma», Шасі(рама) № НОМЕР_3 , який відноситься до категорії транспортного засобу «А1», оскільки об`єм двигуна 49.9 куб.см. За вищевказаних обставин ОСОБА_1 не мав право керувати даним транспортним засобом.

Щодо правомірності дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 п.11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично- дорожній мережі.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з

виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1)запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2)забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

При цьому, норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Аналізуючи приписи п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» можна дійти висновку, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, яка працює не в автоматичному режимі з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126 КУпАП).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У статті 258 КУпАП наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП» встановлено, що законодавство передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно п.4 р.1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом від 07.11.2015 р. МВС №1395 (далі - Інструкція №1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до п.1 р.3 Інструкції №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Під час винесення оскаржуваної постанови відповідач має право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі запитів і відеофіксації, з урахуванням дати та часу, зафіксованої на відеозаписі, яка співпадає з зазначеною датою та часом в оскаржуваній постанові, дає підстави стверджувати, що факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом «Ноnda Jsorma», Шасі(рама) № НОМЕР_3 , за відсутності права керування таким транспортним засобом, який відноситься до категорії «А1», доведено в повній мірі.

За аналогічною справою Касаційний адміністративний суд Верховного суду України постановою від 24.01.2019 року справа №569/7981/17 дотримується такої ж позиції.

Подані стороною відповідача відеозаписи відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, ст. ст. 72,'73,74,75,76 КАС відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом є достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 Інструкції №1395 поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з його правами згідно ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача поліцейським патрульної поліції Буряком А.О. було винесено постанову серії БАА № 469644 від 19.07.2021 р., зі змістом якої позивач ознайомимся та копію постанови отримав, що засвідчено підписом, у постанові, дію зафіксовано на портативному відео реєстраторі.

Щодо неотримання позивачем категорії «А1» посвідчення водія.

Представником УПП в Одеській області ДПП було подано 08.09.2021 запит вих. № 21085/41/13/11/02-21 до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області з проханням надати інформацію щодо отримання громадянином ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Головний сервісний центр МВС в Одеській області надав відповідь №31/15-4303 від 14.009.2021 р., що згідно Єдиного державного реєстру МВС інфрмація про видачу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Встановлено, таким чином, що позивач взагалі не отримував посвідчення водія.

Відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, у відповідності до ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови, а саме в п.7 до постанови вказано портативний відеореєстратор №1411.

Оспорювана у справі постанова відповідає визначеним у статті 283 КУпАП вимогам, які не містять положень про обов`язкове зазначення доказів, що підтверджують факт порушення та вину особи.

Такого висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі №524/9162/16-а.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами.

Відповідно до ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи) та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, телефонах), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Стороною відповідача надано відеоматеріали, які підтверджують наявність в діяннях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що постанова серії БАА №469644 у справі про адміністративне правопорушення від 19.07.2021 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою.

Внаслідок цього підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 77, 160-163, 241-246, 257-262, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07.12.2021 року.

Суддя Коваленко О. Б.