Справа № 620/3105/21
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3105/21 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Єгорової Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу,-

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.02.2021 року №59 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 03.10.2001 року взята на облік як платник єдиного внеску (а.с. 20).

04.11.2020 року ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято Рішення №302/515/04-17-23 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (далі - оскаржуване Рішення), відповідно до якого на позивача нараховано штраф у розмірі 7585,69 грн за період з 21.04.2015 року до 03.11.2020 року, а також пеню у розмірі 6764,57 грн, в загальній сумі 14350,26 грн (а.с. 8-10).

Позивачем сплачено ЄСВ згідно копій Платіжних доручень: від 21.03.2016 року №7 у сумі 450,00 грн; від 04.07.2017 року №97 у сумі 1312,80 грн (а.с. 18-19).

У відповідь на запит позивача від 10.02.2021 року ГУ ДКСУ у Чернігівській області повідомило, що кошти, сплачені ОСОБА_2 відповідно до платіжних доручень № 239 від 19.10.2018 року, № 245 від 04.12.2018 року, № 257 від 18.01.2019 року, № 262 від 07.02.2019 року, № 265 від 01.03.2019 року та № 279 від 01.04.2019 року зараховані на рахунок НОМЕР_1 , відкритий на ім`я Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області (код за ) (а.с. 11, 12-14).

Сплата позивачем єдиного внеску підтверджується копіями Платіжних доручень: від 19.10.2018 року № 239 на суму 819,06; від 04.12.2018 року № 245 на суму 1638,12 грн; від 01.03.2019 року № 265 на суму 819,06 грн; від 01.04.2019 року № 279 на суму 1215,06 грн; від 18.01.2019 року № 257 на суму 819,06 грн; від 07.02.2019 року № 262 на суму 819,06 грн (а.с. 14-16).

Згідно з витягом з інтегрованої картки платника, наданої відповідачем, за період з 31.12.2016 року по 31.12.2017 року за позивачем рахується заборгованість в загальному розмірі 1515,67 грн. Також вбачається, що згідно Платіжного доручення від 04.07.2017 року №96 позивачем погашено недоїмку нарахування єдиного внеску у сумі 704,00 грн (а.с. 31-32).

Копією Розписки від 22.01.2013 року підтверджується одержання органом Пенсійного фонду України звіту № 8957 за 2012 рік, копією Розписки від 29.01.2014 року підтверджується одержання звіту територіальним органом доходів і зборів за 2013 рік, копією Розписки за 2014 рік, а також подання позивачем звіту до територіального фіскального органу підтверджується копією Розписки від 28.01.2016 року (а.с. 62).

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача про застосування штрафних санкцій та пені, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку передбачають положення Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464, в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного Рішення).

Згідно з вимогами пункту 3 частини першої статті 1 Закону № 2464 застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6).

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (частина восьма статті 9).

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом (пункт 6 частини першої статті 1).

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята статті 9).

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина третя статті 25).

Аналогічні правові норми закріплені в положеннях Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі - Інструкція № 449, в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного Рішення), зокрема, в пунктах 1, 2 розділу VІ, пункті 1 розділу VII.

Відповідно до підпункт 3 пункту 1 розділу ІІ Інструкції № 449 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

В підпункті 2 пункті 2 розділу VII Інструкції № 449 передбачено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4, 6 та 7 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди (при цьому недоїмка за кожен такий період повинна бути повністю сплачена (погашена).

Для платників, зазначених у підпунктах 1, 2 та 7 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції,- календарний квартал.

Згідно з частиною 10 статті 25 Закону № 2464 та пункту 5 розділу VII Інструкції №449 на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Документи, які є підставою для нарахування пені: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк його сплати,- звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду.

Пункт 8 розділу VІ Інструкції № 449 передбачає, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на момент прийняття оскаржуваного рішення визначав Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, положення якого передбачають таке.

Інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників.

Облікові показники - показники, що інтегруються в процесі ведення оперативного обліку.

Оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску.

Розрахункові операції - комплекс операцій автоматизованого процесу ведення оперативного обліку, які впливають на достовірність облікових та звітних показників щодо стану розрахунків платників з бюджетами та цільовими фондами (пункт 2 розділу І).

Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС (пункт 3 розділу І).

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (пункт 4 розділу І).

Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (пункт 5 розділу І).

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення (пункт 1 підрозділу 1 розділу ІІ).

Таким чином, проаналізувавши вказані вище правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що законодавцем визначено порушення, за вчинення яких до порушника застосовуються штрафні санкції. Зокрема, таким порушенням є несплата (неперерахування) або несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Отже, для визначення правильності нарахування штрафу та пені слід встановити факт невиконання платником єдиного внеску обов`язку по сплаті сум внеску, а також розмір недоїмки, на який нараховано штраф та пеню. Належними, допустимими, достатніми доказами несвоєчасної сплати платником (позивачем) сум єдиного внеску є дані інтегрованої картки платника, які внесені до неї контролюючим органом в результаті подання платником звітних документів та сплати єдиного внеску (для нарахування штрафу), а також звіти платника щодо нарахування єдиного внеску (для нарахування пені).

Судом першої інстанції було вірно зазначено, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, ГУ ДПС України в Чернігівській області було зазначено, що прийняття оскаржуваного Рішення, згідно з яким позивачу нараховано штрафні санкції, обумовлено тим, що 01.10.2013 року Чернігівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України до Чернігівської ОДПІ передана інформація про наявність у платника боргу з єдиного внеску на загальну суму 2438,02 грн, в тому числі недоїмка - 2 434,91 грн та залишок несплаченої пені - 3,11 грн. Згідно з алгоритмом автоматичного розрахунку щоквартальних нарахувань сум єдиного внеску, яке передбачене для платників, що обрали спрощену систему оподаткування, в інтегрованій картці платника по коду бюджетної класифікації 71040000 проходили нарахування єдиного внеску та у позивача автоматично виникав борг і при сплаті позивачем сум єдиного внеску здійснювалося погашення суми недоїмки за попередні періоди в порядку черговості їх виникнення.

При цьому, згідно оскаржуваного Рішення, нарахування штрафних санкцій контролюючим органом здійснено за період з 21.04.2015 року по 03.11.2020 року.

Так, відповідачем на підтвердження правомірності прийнятого ним оскаржуваного Рішення до суду не надано докази, що підтверджують факт передачі 01.10.2013 року Чернігівським об`єднанням управлінням Пенсійного фонду України до Чернігівської ОДПІ інформації про наявність у позивача боргу зі сплати єдиного внеску та факт існування обліку вказаної вище заборгованості, первинні документи щодо нарахування (звіти, розрахунки) та сплати (платіжні доручення), які підтверджують факт сплати єдиного внеску з порушенням встановлених Законом строків, відповідних сум, інтегровану картку платника (позивача) єдиного внеску, яка охоплює спірний період порушення.

Разом з тим, позивачем до суду надано копію Розписки від 22.01.2013 року, якою підтверджується одержання органом Пенсійного фонду України звіту № 8957 за 2012 рік, копію Розписки від 29.01.2014 року, якою підтверджується одержання звіту територіальним органом доходів і зборів за 2013 рік, копії Розписок, якими підтверджується отримання територіальним фіскальним органом від позивача звіту за 2014 рік та отримання звіту 28.01.2016 року.

Також відповідачем до суду було надано інтегровану картку платника (позивача) за період з 31.12.2016 року по 31.12.2017 року, однак вона відображає рух коштів зі сплати єдиного внеску (сум нарахування, сплати єдиного внеску, недоїмки та штрафних санкцій) лише за частину спірного періоду.

Отже, самі по собі пояснення відповідача без підтвердження даними інтегрованої картки платника єдиного внеску за весь спірний період та даними первинних документів (зокрема, звітів) не є належними доказами фактів несвоєчасної сплати позивачем єдиного внеску, а можуть враховуватись судом лише як обґрунтування позиції суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Рішення від 04.11.2020 року №302/515/04-17-23 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято не на підставі, що передбачена законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Єгорова Н.М.