Справа № 460/8528/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2021 року м. Рівне №460/8528/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Волощук П.С.,

відповідача №1: представник Діонісьєв І.М.,

відповідача №2: не прибув,

третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Вараської міської ради , Міського голови м. Вараш Мензула Олександра Павловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вараська міська рада

про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Виконавчого комітету Вараської міської ради (далі по тексту - відповідач №1) Міського голови м. Вараш Мензула Олександра Павловича (далі по тексту - відповідач №2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вараська міська рада, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови м.Вараш Мензула О.П. від24.05.2021 року №271-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити позивача на посаді головного спеціаліста відділу земельних ресурсів виконавчого комітету Вараської міської ради з 01.06.2021, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовна заява обґрунтована тим, що за наслідками прийняття рішення Вараської міської ради від 24.02.2021 року №110 "Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління" та видачі розпорядження міського голови від 26.02.2021 року №39-р "Про скорочення штату працівників виконавчих органів Вараської міської ради" затверджено нову структуру виконавчих органів Вараської міської ради та чисельність працівників апарату управління.

Позивач, як посадова особа органу місцевого самоврядування, не погоджуючись з такими рішеннями та вважаючи їх протиправними вказує на те, що дані рішення прийняті з грубими порушеннями Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Кодексу Законів про працю України, постанов Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 року №1040, від 12.03.2005 року №179, Колективного договору працівників виконавчого комітету Вараської міської ради та Регламенту Вараської міської ради восьмого скликання. Вказує на те, що оскаржуваними рішеннями, затверджено структуру згідно якої повністю ліквідований юридичний відділ, відповідно і посади 4-х працівників відділу.

Позивача, як головного спеціаліста відділу земельних ресурсів виконавчого комітету Вараської міської ради було повідомлено про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників згідно з ч. 1 ст. 40 КЗпП України та попереджено про відсутність вакантних посад, які могли б бути запропоновані для подальшого працевлаштування позивача

Додатково просить суд врахувати, що 27.05.2021 позивач просила перевести її на посаду головного спеціаліста відділу земельних ресурсів з 01.06.2021, однак відповідач проігнорував дане звернення.

За наведеного в сукупності та з метою припинення призначення сторонніх осіб на керівні посади через незаконну схему з огляду на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, позивач просить задовольнити позовні вимоги та скасувати спірні рішення.

Ухвалою від 29.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.07.2021 року.

Ухвалою від 29.07.2021 продовжено строк підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання до 17.08.2021 у зв`язку із задоволенням клопотання позивача.

17.08.2021 відкладено підготовче засідання у справі до 07.10.2021 у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача №1.

30.08.2021 міським головою від свого імені та як представником Вараської міської ради було подано відзиви, відповідно до яких щодо задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що відповідно до положень Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції міської ради та міського голови віднесено питання щодо самостійного формування організаційної структури, встановлення чисельності працівників та штатного розпису. Стосовно видання міським головою розпорядження, зазначає, що дане рішення видане у межах його повноважень і узгоджується із вимогами п.20 ч. 3 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Додатково зазначено, що позивач підлягала атестації у 2021 році. За наслідками проведення атестації комісією прийнято рішення про невідповідність позивача зайнятій посаді. Оскільки інші посади, які б відповідали рівню освіти та кваліфікації позивача були відсутні, то відповідач був позбавлений реальної можливості запропонувати їх позивачу та як наслідок працевлаштувати.

Зазначає, що інші аргументи позивача ґрунтуються виключно на домислах і жодним чином не підтверджені, а тому не можуть слугувати підставами для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Позивач, заперечуючи щодо доводів відповідача позивач подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що аргументи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та непереконливими, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Додатково обґрунтовує свої позовні вимоги, наступним. Відповідачами допущено порушеннями його прав, як працівника з підстав невиконання вимоги роботодавця запропонувати звільнюваному працівникові всі вакантні посади, наявні на день звільнення, а також відсутності згоди профспілкового органу на скорочення працівників.

Міським головою було подано заперечення на відповідь на відзив та наведено додаткові твердження за для спростувань доводів позивачки.

07 серпня 2021 ухвалою, постановленою без виходу судді до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 19.10.2021

19.10.2021 розгляд справи відкладено до 02.11.2021 у зв`язку з задоволенням клопотанням представника відповідача №1.

02.11.2021 розгляд справи не відбувся, судовий розгляд справи по суті відкладено до 23.11.2021

22.11.2021 представником виконавчого комітету Вараської міської ради подано письмові пояснення щодо дотримання положень та норм трудового законодавства щодо порядку розірвання трудового договору з ініціативи власника уповноваженого органу.

23.11.2021 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві.

Водночас, представник відповідача №1 надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач №2 та представник третьої особи будучи належним чином повідомленими про час і дату розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , розпорядженням міського голови Вараської міської ради Рівненської області №202-ос від 03.07.2017 року, призначена на посаду головного спеціаліста відділу з питань регулювання земельних відносин виконавчого комітету Вараської міської ради, як такого, який був зарахований до кадрового резерву, з присвоєнням 13 рангу в шостій категорії посадових осіб місцевого самоврядування.

Рішенням Вараської міської ради №759 від 09.06.2017 року "Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління" (з врахуванням внесених змін рішенням Вараської міської ради від 10 листопада 2020 року №6) затверджено структуру, перелік штатних посад та загальну чисельність працівників апарату ради та її виконавчих органів, зокрема чисельність виконавчого комітету у кількості 113,5 штатних одиниць.

Рішенням Вараської міської ради №110 від 24.02.2021 року "Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління" затверджено нову структуру, перелік штатних посад та загальну чисельність працівників апарату ради та її виконавчих органів, зокрема чисельність виконавчого комітету у кількості 94,5 штатних одиниць.

Цим же рішенням затверджено структуру та загальну чисельність працівників виконавчих органів міської ради (її структурних підрозділів), якою не передбачений структурний підрозділ - відділ з питань регулювання земельних відносин, в якому працювала позивач.

На підставі згадуваного рішення Вараської міської ради №110, міським головою м.Вараш 26.02.2021 видано розпорядження №39-р "Про скорочення штату працівників виконавчих органів Вараської міської ради", яким із 01.03.2021 та з 01.06.2021 відповідно, введено в дію та скорочено визначені посади (згідно із текстом розпорядження), в тому числі й усі посади відділу з питань регулювання земельних відносин виконавчого комітету Вараської міської ради.

Крім того, на підставі рішення Вараської міської ради №110 втратило чинність рішення Вараської міської ради від 09.06.2017 № 759 "Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління" та відповідні рішення, якими внесено зміни до Рішення №759.

Попередженням від 26.03.2021 року позивача за два місяці письмово попереджено про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників. Повідомлено про відсутність вакантних посад, які могли бути запропоновані позивачу для подальшого працевлаштування.

Розпорядженням міського голови від 24.05.2021 року № 271-ос здійснено звільнення ОСОБА_1 з займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Не погоджуюсь з такими рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування урегульовано Законами України "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280-97/ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною 4 статті 42 Закону № 280-97/ВР визначено повноваження міського голови, зокрема, останній вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частини 1 статті 46 Закону № 280-97/ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Пунктами 3, 5 частини 1 статті 26 Закону № 280-97/ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск, затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Частиною 1 статті 59 Закону № 280-97/ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Водночас, частиною 10 статті 59 цього Закону № 280-97/ВР передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З системного аналізу вищезазначених норм права слідує, що порядок формування структури виконавчих органів міської ради вирішується на пленарному засіданні сесії ради, та міський голова на підставі і на виконання відповідних рішень ради видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Так, питання затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління слухалось на пленарному засіданні шостої сесії Вараської міської ради восьмого скликання - 24.02.2021.

В ході розгляду порядку денного, за проект рішення в цілому проголосували за - 25 депутатів, проти - 1 депутат, утримались - 5 з 34 депутатів та відповідно за результатами голосування вирішено затвердити структуру виконавчих органів Вараської міської ради.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, варто зауважити, що підприємство вправі самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, що узгоджується з положеннями пункту 3 статті 62 Господарського кодексу України.

Питання встановлення доцільності скорочення чисельності або штату працівників лежить поза межами компетенції суду.

Аналогічну правову позицію було висловлено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 27.03.2019 №756/5243/17-ц.

Відповідно до ст. 1 та 2 Законами України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (далі - Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Як зазначено вище, позивачка з 05.05.2017 року по 31.05.2021 року знаходилась у трудових відносинах з виконавчим комітетом Вараської міської ради перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу з питань регулювання земельних відносин, штатна одиниця якого згідно рішення Вараської міської ради від 24.02.2021 року № 110, розпорядження міського голови від 26.02.2021 року № 39-р була ліквідована.

Слід зазначити, що відповідно до частин 2-3 статті 7 Закону № 2493-III посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 3 Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015, дія цього Закону не поширюється на: депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що у разі звільнення працівника - службовця органу місцевого самоврядування на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, таке звільнення допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Тобто, КЗпП України розповсюджується на посадових осіб органів місцевого самоврядування виключно у випадках, не врегульованих Законами України "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про місцеве самоврядування в Україні".

В розпорядженні міського голови від 24.05.2021 року №271-ос правовою підставою звільнення позивача зазначено п.1 ст. 40 КЗпП України.

Пунктом 1 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Судом встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що у виконавчому комітеті Вараської міської ради відбулося скорочення чисельності або штату працівників був ліквідований відділ з питань регулювання земельних відносин та скорочені відповідні посади, в тому числі й посада позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників передбачений статтею 49-2 КЗпП України.

Відповідно до норм коментованої статті про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Як вказує Верховний Суд України в п.19 Постанови Пленуму № 9 від 06.11.1992 Про практику розгляду судами трудових спорів, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Аналіз норми п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання трудового договору за ініціативи власника або уповноваженого ним органу є зміни в організації виробництва і праці, які у свою чергу можуть мати місце у випадках ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Тому, під змінами в організації виробництва і праці, які можуть бути підставою для розірвання трудового договору слід розуміти, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників, що призводить до скорочення займаної працівником посади та зумовлює його звільнення у випадку неможливості переведення працівника на іншу посаду.

Судом встановлено, що загальна чисельність структури виконавчих органів Вараської міської ради до прийняття рішенням від 24.02.2021 № 110 "Про затвердження структури виконавчих органів Вараської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління" становила 113,5 штатних одиниць.

Натомість, розпорядженням міського голови Вараської міської ради від 26.02.2021 № 39-р "Про скорочення працівників виконавчих органів Вараської міської ради" затверджено та з 01.03.2021 введено в дію нову структуру виконавчих органів Вараської міської ради та загальну чисельність виконавчих органів Вараської міської ради в кількості 94,5 штатних одиниць. Даним розпорядженням, введено в дію нові посади, а також скорочено певні посади, вичерпний перелік яких міститься в розпорядженні, в тому числі, скорочено такі посади юридичного відділу як: начальник відділу - 1, головний спеціаліст - 1 посади.

Із вищенаведених документів випливає, що в даному випадку, має місце скорочення штату працівників Вараської міської ради.

Судом встановлено, що відповідно до вимог статті 49-2 КЗпП позивача було письмово попереджено про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників.

Також, встановлено, що відповідачем не були запропоновані інші вакантні посади, оскільки вони не відповідали спеціальності та кваліфікації позивача.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи та не спростовується позивачем, остання закінчила навчання в Житомирському технікумі землевпорядкування за спеціальністю землевпорядкування, що відповідно до положень Закону України "Про освіту" відповідає рівню професійної (професійно-технічної) освіти.

Відповідач вказує, що наявний рівень освіти позивача не відповідає кваліфікаційним вимогам вакантних посад.

Таким чином, суд враховує, по відповідачі об`єктивно не мали можливості запропонувати інші вакантні посади, оскільки вони не відповідали спеціальності та кваліфікації позивача, а тому відповідачами належно виконано вимоги КЗпП України щодо забезпечення подальшого працевлаштування позивача.

Суд зауважує, що в межах встановлених обставин щодо дотримання відповідачем процедури звільнення позивача з посади головного спеціаліста юридичного відділу виконавчого комітету Вараської міської ради у зв`язку із скороченням чисельності працівників виконавчих органів Вараської міської ради за п.1 ст. 40 КЗпП України, вжиття відповідачем заходів для реального працевлаштування позивача та збереження його права на роботу, відсутні підстави вважати, що відповідач звільнив позивача безпідставно та у протиправний спосіб, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді задоволенню не підлягають. Як наслідок, не підлягають задоволенню й похідні позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі обґрунтували обставини, на яких ґрунтуються їх заперечення, а позивач не довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

З огляду на зазначене та виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Повний текст судового рішення складений з врахуванням строку перебування головуючого судді у відпустці.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вараської міської ради, Міського голови м. Вараш Мензула Олександра Павловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вараська міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 . ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . )

Відповідач - Виконавчий комітет Вараської міської ради. (м-н Незалежності, 1, м.Вараш, Рівненська область, 34400, ).

Відповідач - Міський голова м.Вараш Мензул Олександр Павлович (м-н Незалежності, 1, м.Вараш, Рівненська область, 34400, РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вараська міська рада (м-н Незалежності, 1, м.Вараш, Рівненська область, 34400, )

Повний текст рішення складений 06 грудня 2021 року

Суддя В.В. Щербаков