Справа № 400/8959/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Іменем України
06.12.2021 р. Справа № 400/8959/21
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В. розглянув в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року позов ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено частково, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.09.2021 № 9/1/1120; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, 13844159) здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.09.2021 № 9/1/1120, з урахуванням вже виплачених сум.

17.11.21 від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу в адміністративній справі № 400/8959/21.

Ухвалою від 18.11.2021 року призначено розгляд питання про судові витрати у судовому засіданні 23.11.2021 року о 09:50 год., яке в подальшому відкладено на 06.12.2021 року о 09:50 год.

В судове засідання 06.12.2021 року представники учасників справи не з`явились.

06.12.2021 від відповідача надійшло клопотання, в якому заперечує проти відшкодування витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що розмір витрат на послуги адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих робіт, ціною позову, а також підтверджений документами про оплату таких послуг.

Враховуючи неявку учасників справи, суд розглянув питання про розподіл судових витрат в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

При прийнятті рішення, судом здійснено розподіл судових витрат, а саме судового збору в розмірі 862,60 грн шляхом відшкодування його на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо понесення інших судових витрат, позивачем заявлено про понесення витрат на професійну правничу допомогу та надання доказів на підтвердження розміру витрат в строк, передбачений ч. 7 ст. 139 КАС України.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Згідно матеріалів справи, представником позивача 17.11.2021 надані докази понесення позивачем судових витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн: копія договору про про надання правової допомоги від 15.09.2021, що був укладений ОСОБА_1 та адвокатом Важеніною С.А.; акт приймання - передачі наданих послуг від 16.11.2021 року на суму 2500 грн. Квитанції про сплату послуг адвоката не надано.

Як вже зазначалось вище, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Також нормами КАС України передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За таких обставин, подання квитанції про сплату послуг адвоката не є обов`язковим при вирішенні питання відшкодування витрат на правничу допомогу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94296537).

Виходячи з акту наданих послуг, адвокатом здійснено збирання та аналіз доказів, необхідних для підготовки позову, аналіз актуальної судової практики з аналогічних питань та формування правової позиції, підготовка складення позовної заяви та формування додатків до позову на загальну суму 2500 грн, а вартість години наданих послуг адвокатом взагалі не визначена. До того ж, предметом спору в даній справі є перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що не відноситься до категорії складних справ, неодноразово суди висловлювали свої позиції щодо подібних правовідносин.

З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн є неспівмірними зі складністю справи, встановлення їхньої дійсності та необхідності, розумності гонорару адвоката з обсягом наданих адвокатом послуг позивачу.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності, у розмірі 500 грн.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 143, 248, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
1. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ у Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв, 54020, 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 500 гривень (п`ятсот) гривень.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Суддя В. В. Біоносенко