Справа № 697/2428/21
Суддя: Сивухін Г. С.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/2428/21
провадження № 2-а/697/27/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сивухіна Г.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним адвоката Потієнко Тетяни Миколаївни, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Потієнко Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови.

Позов мотивує тим, що 14.11.2021 близько 17 год. 00 хв. позивач ОСОБА_1 в м. Каневі по вул. Енергетиків, 233 керувала автомобілем Renault Modus д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи на АЗС до неї під`їхали працівники поліції, які повідомили, що вона здійснювала рух у темну пору доби на транспортному засобі, у якого не горіли задні габаритні ліхтарі. Після чого було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №032216 від 14.11.2021, якою визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн

Позивач не погодилася з даним порушенням, оскільки її автомобіль був справний, так як перед кожним виїздом вона його оглядає.

Просить суд скасувати винесену відносно неї постанову по справі про адміністративне правопорушення та стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 24.11.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, ним було отримано копію позовної заяви з доданими до неї додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.29,30).

Представником відповідача - Атамась Ю.М. подано відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнано з тих підстав, що вони є необґрунтованими, оскільки позивач керувала транспортним засобом в темну пору доби, у якого не горіли задні габаритні ліхтарі, тим самим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні. Порядок розгляду справи здійснено в суворій відповідності до норм чинного законодавства. Поліцейським оцінено докази за своїм внутрішнім переконанням. Також заперечувала проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження їх понесення (а.с.32-38).

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 032216 від 14.11.2021, складеної поліцейським СРПП ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Ковпик Б.Р., 14.11.2021 о 17:05 год. в м. Канів по вул. Енергетиків, 233, ОСОБА_1 керувала т/з Renault Modus д.н.з. НОМЕР_2 , у якого у темну пору доби не працював лівий габарит, чим порушила п.31.4.7 (ї) ПДР. Даною постановою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с.20).

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Як зазначалося вище, у оскаржуваній постанові вказано про порушення позивачем п.31.4.7 (ї) ПДР України.

Так, відповідно до п.31.4.7 (ї) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Проте відповідно до технічного паспорту т/з позивача, автомобіль марки «Renault Modus» відноситься до класу легкових автомобілів. При цьому він не перевозив жодного вантажу, в тому числі великогабаритного, великовагового чи небезпечного.

Відтак, відомості, зазначені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, оскільки позивач не керувала транспортним засобом, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж.

А тому суд доходить висновку, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, яке вона не скоювала.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Верховний Суд в постанові від 14 травня 2020 року у справі №240/12/17, вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки, тощо. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Натомість до відзиву на позов на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення додано фотокартку, на якій зображено т/з Renault Modus д.н.з. НОМЕР_2 , у якого у темну пору доби не працював лівий габарит, але на даному фото не зазначено дату, фото не містить підтвердження факту керування позивачем даним транспортним засобом, а також що зафіксований транспортний засіб перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж.

Приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статей 73-74 КАС не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а.

Інших доказів, якими було б зафіксовано порушення позивачем ч.1 ст. 121 КУпАП відповідачем до відзиву не надано та матеріали справи їх не містять. Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути єдиним доказом.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачем не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу, а тому підстави для їх відшкодування відповідачем відсутні.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем не було сплачено судовий збір, оскільки ОСОБА_1 є звільненою від цих витрат, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ № 0013141 від 02.05.2018 (а.с.18,19), а тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати належить віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 9, 132, 245, 250, 286, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Потієнко Тетяни Миколаївни, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови - задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення винесену поліцейським СРПП ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Ковпиком Б.Р. серії БАВ № 032216 від 14.11.2021 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Сплату судового збору віднеси на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області (ідентифікаційний код 40108667, адреса: вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036).

Суддя Г . С . Сивухін

Повний текст рішення суду складено 07 грудня 2021 року.