Справа № 360/5497/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5497/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання: Таращенка Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Адоніс-Агро» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фермерського господарства «Адоніс-Агро» (далі також - позивач, ФГ «Адоніс-Агро») до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі також - відповідач, Укртрансбезпека), в якій просить визнати протиправним та скасувати постанову Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.09.2021 року №222835 про застосування адміністративно-господарського штрафу стосовно ФГ «Адоніс-Агро» в сумі 17000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 29.07.2021 близько 21 год. 20 хв. водій ФГ «Адоніс-Агро» ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 з причепом KRONE AZ д/н НОМЕР_2 , рухався по трасі Р-66 в напрямку м. Кремінна Луганської області. Під час руху по дорозі на блок-посту на виїзду з м. Сватове його зупинив інспектор ВДБР УПП ДПП в Луганській області старший лейтенант поліції Хільченко Артем Геннадійович. Поліцейський повідомив, що він проводить спільний рейд зі співробітниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті та звинуватив водія у тому, що він керує транспортним засобом з порушенням норм транспортування вантажу та наказав заїхати на автомобільні ваги, які знаходились на блок-посту. Він двічі, а саме в 21 год. 34 хв. та в 21 год. 42 хв. заїхав на автомобільні ваги невстановленого зразка і вони показали вагу загальною масою 44160 кг і 44130 кг та на здвоєну вісь 20090 кг і 19980 кг відповідно. Водій був категорично не згоден з результатами зважування, оскільки відповідно до товаро-транспортної накладної №5 від 29.07.2021 ФГ «Адоніс-Агро» загальна вага автомобіля складає 43 980 кг, почав сперечатися та подзвонив голові ФГ «Адоніс-Агро» ОСОБА_2 , оскільки вантаж, який він транспортував належить йому як засновнику та власнику фермерського господарства, а ОСОБА_1 працює в господарстві на посаді водія. Десь через півгодини до місця зупинки під`їхав ОСОБА_2 та почав вимагати від працівників поліції та Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки діяти в межах діючого законодавства, вказав на те, що автомобільні ваги неправильно встановлені, у перевіряючих відсутні документи на повірку вказаних ваг, що відсутня методика вимірювання ваги сипучих та рідких вантажів в зв`язку з їх переміщенням під час руху. Після довготривалих суперечок з поліцейським та представниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 30.07.2021 року о 00 год. 32 хв. було проведено 3-тє зважування вантажного автомобіля, яке показало повну вагу автомобіля 43880 кг та вагу на здвоєну вісь 18 230 кг. Вказані вагові параметри знаходяться в межах 2% похибки при зважуванні та є допустимими для руху автомобільного транспорту.

Але, незважаючи на відсутність події правопорушення, взявши документи водія, представник Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки склав документи про порушення норм транспортування вантажу.

21.09.2021 Східним міжрегіональним управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті була винесена постанова №222835 про застосування адміністративно-господарського штрафу стосовно ФГ «Адоніс-Агро» в сумі 17000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». ФГ «Адоніс-Агро» вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Спірна постанова від 21.09.2021 була прийнята за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, виявленого під час рейдової перевірки позивача за наступних обставин.

29.07.2021 старшим державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті у Луганській області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Кущ М.В., на автодорозі Н-26 131 км+900 м, була проведена перевірка автомобіля MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 з причепом KRONE AZ д/н НОМЕР_2 , що належать ФГ «Адоніс-Агро», на предмет дотриманням габаритно-вагових параметрів.

Згідно товаро-транспортної накладної № 5 від 29.07.2021 транспортний засіб MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 з причепом KRONE AZ д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 перевозив вантаж - пшеницю врожаю 2021 року, в кількості 25,940 тон.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю працівниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено довідку №0003230 від 29.07.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт №043570 від 29.07.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Як вбачається зі змісту довідки від 29.07.2021 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю, пунктом 5 визначено тип транспортного засобу, а саме: трьохосний тягач з двухосним причепом.

Пунктом 6 вказаної довідки зазначено результати вагового контролю, а саме: навантаження на осі, в тонах: 1 вісь - 6270, 2 вісь - 12490, 3 вісь - 7190, 4 вісь - 11170, 5 вісь - 6710. Повна маса транспортного засобу 44130 тон.

Як вбачається зі змісту акту №043570 від 29.07.2021, пунктом 6 визначено найменування та вид вантажу - пшениця врожаю 2021 року.

Відповідно до пункту 7 зазначеного акту визначено маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, а саме: Луганська область, Сватівський район, с. Преображение - а/д Н-26 131 км+900 м, відстань 20 км.

Пунктом 8 вказаного акту визначено фактичну масу транспортного засобу 44130 тон, при нормативно допустимій 44000 тон.

Пунктом 10 вказаного акту визначено осьові навантаження в тонах: 6,270/19980/11170/6710 при нормативно допустимому 11,0/18,0/11,0/11,0.

ФГ «Адоніс-Агро» вважає, що зазначені вище документи, а саме: довідка №0003230 від 29.07.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт №043570 від 29.07.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, на підставі яких була прийнята оскаржувана постанова, складені з порушенням вимог законодавства та не відповідають фактичним обставинам справи, тому змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 08.10.2021відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання (арк. спр. 41-42).

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке (арк. спр. 108-112).

29.07.2021 о 21-34 год. на км 131+900 а/д Н-26 Чугуїв - Мінове (через м. Старобільськ) на підставі направлення на перевірку від 29.07.2021 №014055 співробітниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпекн в ході рейдової, перевірки транспортних засобів, що здійснювали перевезення пасажирів і вантажів, було проведено точний габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля MAN TGX 26.440, держ. номер НОМЕР_3 , з причепом KRONE А2, держ, номер НОМЕР_4 , що, згідно зі Свідоцтвами про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 та НОМЕР_6 та Договором оренди транспортного засобу б/н від 08:07.2021 належать ФГ «АДОШС-АГРО» (ЄДРТЇОУ 35130334). Зважування проведено за допомогою ваг платформних типу 30ВП4-2, Держреєстр України № УЗ531-1,4, зав. № 1-270, повірка від 06.07.2021, термін дії - до 05.07.2022. тобто на дату проведення зважування чинна.

Згідно з Талоном зважування № ID:412 навантаження на здвоєні 2 та 3 осі тягача склало 20,09 т (12,57 т та 7,52 т відповідно) при максимально дозволеному 18 т.

Водій ОСОБА_1 не погодився з результатами вартового контролю і зажадав провести повторне зважування. Результати повторного зважування зафіксовано Талоном зважування № ID:413, час зважування - 21-42 год.

В результаті повторного зважування було встановлено, що навантаження на першу вісь тягача склало 6,27 т, другу - 12,49 т, третю - 7,49 т, першу вісь причепа -11,17т, другу вісь - 6,71 т. Повна маса автопоїзда склала 44,13 т при максимально дозволеній 44 т? навантаження на здвоєні друку та третю вісі тягача - 19,98 т, Перевищення вагових обмежень склало: за повното масою - 0,13т, або 0,36% від максимально дозволеного, навантаження на здвоєні вісі - 1,98т, або 11,0%, на одиночну вісь - 0,17 т, або 1,55%.

Результати зважування було внесено до Довідки № 0003230 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, факт перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів - до Акту № 043542.

Згідно з наведеними вище нормативами рух автомобільним дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, дозволяється за наявності відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом після внесення плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування.

У водія ОСОБА_1 такого дозволу не було, тому посадовими особами Укртрнасбезпеки було проведено розрахунок розміру плати за встановленою методикою, який склав 31,20 євро, та складено Акт № 289Г27 проведення перевірки додержання вимог 6 законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до п.п. 21, 23-24 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.20007 № 879 (далі - Порядок ГВК) у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється. Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження перевантаження на інший-транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Про це було повідомлено водія ОСОБА_1 та директора ФГ « Адоніс-Агро» Чернецького О.А., який прибув на пункт ГВК за викликом водій. Вони вжили заходів щодо приведення вагових параметрів транспортного засобу у відповідність до встановлених вимог і повідомили співробітника Укртрансбезпеки.

О 00-32 год. 30.07.2021 за результатами контрольного зважування було підтверджено факт усунення порушення вагових обмежень, що зафіксовано талоном зважування ID:419, після чого водієві ОСОБА_1 було дозволено продовжити подальший рух.

21.09.2021 у присутності Позивача заступником начальника Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки - начальником відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Луганській області І. Хіровим було розглянуто матеріали про порушення ФГ «Адоніс-Агро» законодавства про автомобільний транспорт. На підставі встановленого факту перевищення вагових параметрів під час перевезення вантажу понад 10%, але не більше 20% від максимально дозволеного без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, Відповідно до абзацу 15 частини-першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ) було винесено постанову № 222836 про застосування до перевізника адміністративно-гоcподарського штрафу у сумі 17 000 грн,

У своєму позові Позивач стверджує, що зважування проводилося вагами «невстановленого зразка», «неправильно встановленими», без наявності документів про повірку ваг і за відсутності затверджена методики зважування сипучих вантажів (стор. 2).

Починаючи з 04.07.2021 через вихід з ладу власних ваг Укртрансбезпеки габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування у Луганській області здійснюється з використанням пересувного габаритно-вагового комплексу (далі - ПГВК), що належить Луганській обласні державній адміністрації в особі обласного комунального -підприємства «Регіональне агентство сприяння інвестиціям» (далі - ОКП «РАСІ»). ПГВК представляє собою спеціалізований автомобіль, обладнаний комплексом повіреного контрольно-вимірювального приладдя для вимірювання вагових і габаритних Параметрів транспортних засобів, яке здійснює оператор - штатний працівник власника. Відповідність цього обладнання, у тому числі ваг платформних типу 30ВП4-2, Держреєстр України № У3531-14, зав. № 1270, вимогам нормативно-правових актів у галузі метрології та стандартизації підтверджується відповідними документами, що перебувають в ПГВК і надаються оператором для ознайомлення на вимогу водія, перевізника або третьої особи без будь-яких перешкод. Згідно з технічною документацією остання метрологічна повірка ваг датована 06.07.2021 та чинна до 05.07.2021.

На виконання вимог п. 7 Порядку ГВК ділянку дороги, де проводився контроль транспортних засобів Позивача, було обстежено 21.04.2021 комісією з числа представників Служби автомобільних доріг у Луганській області, Укртрансбезпеки та Патрульної поліції, та складено акт про відповідність майданчика вимогам наказу № 255, про що свідчить Акт від 21.04.2021 №2.

На стор. 4, 5 позаду Позивач посилається на відсутність методики вимірювання ваги сипучих вантажів, затвердженої Мінекономрозвитку, що начебто робить результати зважування його транспортного засобу нечинними.

Позивач вважає, що при здійсненні зважування транспортного засобу з сипучим вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійснені посадовими особами відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання, здійснені без відповідної Методики, яка б враховувала властивості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим, вантажем».

Імперативна норма з обов`язкового дотримання під час проведення габаритно-вагового контролю методики зважування транспортних засобів, затвердженої Мінекноморозвитку, дійсно була передбачена пунктом 19 Порядку ГВК, але виключена постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 671. Разом з тим, за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух»; статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та Справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортними засобами з перевищенням габаритно-вагових параметрів віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю визначено Порядком ГВК, яким керувався Відповідач.

Отже, відсутність методики, затвердженої Мінекономрозвитку, не є підставою для невнесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу. Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 02.08.2018 у справі 820/1420/17.

Посилання Позивача на постанови Верховного Cуду, які начебто підтверджують його висновки про те, що відсутність методики зважування сипучих або рідких вантажів не дозволяє проводити їх зважування, є такими, що вводить суд в оману, оскільки вони стосуються позовів на рішення органів податкової служби, а не Укртрансбезпеки.

На стор. 6 Позивач довільно коментує положення пункту 9 наказу Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 серпня 2016 р. за № 1171/29301 (далі - наказ № 255) про те, що вагове обладнання повинно забезпечувати виключно поосьове зважування у русі, і необґрунтовано стверджує, що вимірювання Ново транспортного засобу проводилося неналежним способом.

Пунктом 9 наказу 255 дійсно встановлено вимогу до вагового обладнання забезпечувати поосьове звалювання транспортних засобів у русі, тобто у динаміці, коли автомобіль рухається через, вагові платформи на невеликій швидкості, а ваги фіксують окремі поосьові навантаження і сумують їх значений. Але зазначимо, що ця вимога продиктована необхідністю забезпечувати ваговий контроль якомога більшої кількості транспортних засобів з мінімальними затримками на ділянках автодоріг з великою інтенсивністю руху вантажного транспорту в межах заданої похибки ї не виключає можливості проводити зважування у статиці, коли автомобіль заїжджає на підкладні платформи усіма вісями по черзі із короткочасною зупинкою.

До речі, твердженню Позивача, про те, що до його транспортного засобу застосовано неналежний спосіб вимірювання, не відповідає дійсності, оскільки вагові показники, зафіксовані під час перших двох зважувань, відрізняються на 30-50 кг, що становить менше 0,1 % похибки (нагадаємо, допустима - 2%).

Щодо сумнівів Позивача про коректність проведеного розрахунку плати за проїзд (стор. 6) вважає, що такий розрахунок не може розглядатися в даній справі, оскільки не є предметом даного позору. Крім того, це питання взагалі не може бути предметом публічно правового спору; а отже розглядатися, адміністративними судами.

З цього приводу Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.02.2020 № 820/2475/18 зазначено:

«За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і опір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких опорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту, законом.

За своєю правовою природою плата за проїзд Великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

За змістом частини п`ятої статті 21 КАС вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства».

Стосовно зауважень Позивача про те, що у документах, складених посадовими особами Укртрансбезпеки в ході здійснення, габаритно-вагового контролю, не зазначено інформації про вагове обладнання, його допомогою якого проводилося вимірювання, його, метрологічну атестацію та періодичну повірку, повідомляємо, що формою бланків вказаних документів зазначення інформації про вагове обладнання (назва, тип, модель, наявність метрологічної атестації, повірки тощо) не передбачено, а посадові особи Укртрансбезпеки при оформленні результатів габаритно-вагового контролю транспортних засобів не мають права змінювати бланки документів на власний розсуд.

Разом з тим, підстав для визнання матеріалів про порушення такими, що не відповідають вимогам нормативних документів, які регламентують здійснення державного контролю на автомобільному транспорті або габаритно-вагового контролю транспортних засобів, не вбачається.

На стор. 7 позову Позивач посилається на рішення Сватівського районного суду Луганської області про скасування постанови співробітника Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 за порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів і вважає це аргументом на свою користь.

Відповідно до Положення Укртрансбезпека не уповноважена коментувати рішення судових органів. Разом з тим, зауважено, що зазначене рішення прийнято судом за формальними ознаками через невідповідність матеріалів про адміністративне правопорушення вимогам окремих нормативно-правових актів, якими регламентовано, зокрема, збирання і долучення до матеріалів справи доказів вчинення особою правопорушення. Тобто вказане рішення не має до-предмету цього позову жодного відношення.

Враховуючи викладене, вважають, що оскаржувана постанова від 21.09.2021 №222835 винесена в межах, повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі представника ФГ «Адоніс-Агро» (арк. спр. 121, 122).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Позивач - ФГ «Адоніс-Агро» здійснює наступні види діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (а.с.12).

Згідно товаро-транспортної накладної № 5 від 29.07.2021 транспортний засіб MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 з причепом KRONE AZ д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 перевозив вантаж - пшеницю врожаю 2021 року в кількості 25,940 тон (а.с.24).

Згідно довідки № 0003230 від 29.07.2021 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю, складеної за результатами здійснення габаритно-вагового контролю працівниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, пунктом 5 визначений тип транспортного засобу - трьохосний тягач з двухосним причепом; пунктом 6 вказаної довідки зазначені результати вагового контролю, а саме: навантаження на осі, в тонах: 1 вісь - 6,270, 2 вісь - 12,490, 3 вісь - 7,190, 4 вісь - 11,170, 5 вісь - 6,710. Повна маса транспортного засобу 44,130 тон (а.с.28).

Згідно акту №043570 від 29.07.2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, складеного за результатами здійснення габаритно-вагового контролю працівниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, визначені найменування та вид вантажу - пшениця врожаю 2021 року. Відповідно до пункту 7 зазначеного акту визначено маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, а саме: Луганська область, Сватівський район, с. Преображение - аУд Н-26 131 км+900 м, відстань 20 км. Пунктом 8 вказаного акту визначена фактична маса транспортного засобу 44130 тонн, при нормативно допустимій 44000 тонн. Пунктом 10 вказаного акту визначено осьові навантаження в тоннах: 6,270/19980/11170/6710 при нормативно допустимих 11,0/18,0/11,0/11,0 (а.с.29).

На підставі акту №043570 від 29.07.2021 працівниками Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки був здійснений розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, який склав 31,20 Євро. Згідно розрахунку перевищення параметрів на здвоєну ось склало 11 % (а.с.30).

21.09.2021 року Східним міжрегіональним управління Укртрансбезпеки була винесена постанова №222835 про застосування адміністративно-господарського штрафу стосовно ФГ «Адоніс-Агро» в сумі 17000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: ФГ «Адоніс-Агро» 29.07.2021 р, а/д Н-26,131 км+900 м, акт № 289127 допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% (а.с.31).

Відповідачем надані копії аркушів, на яких зазначені відомості про «ВАГИ ПЛАТФОРМНІ 30 ВП4-2», інші аркуші про повірку, які неможливо ідентифікувати разом та зробити висновок, що надані копії аркушів становлять цілісний документ (а.с.114-115).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із такого.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 року (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10 вересня 2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Постанова № 103). Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п.1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Підпунктами 15 та 27 п. 5 названого Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.

Відповідно до п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації. (абз. 2 п.16 Порядку № 1567).

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених ст. 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. (п. 15 Порядку № 1567).

Отже, проведення габаритно-вагового контролю належить до повноважень управління Укртрансбезпеки під час здійснення рейдової перевірки, а тому посилання позивача на те, що перевірка була проведена відповідачем поза межами його компетенції, є безпідставним та не приймається судом до уваги.

Водночас, оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 Порядку № 1567.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 серпня 2016 р. за № 1171/29301, затверджені «Вимоги до облаштування та технічного оснащення зон габаритно-вагового контролю» (далі також - Вимоги № 255).

Ці Вимоги встановлюють вичерпний перелік облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування.

Вимоги № 255 розроблено відповідно до вимог Законів України «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги», «Про автомобільний транспорт», Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Так, пунктом 5 розділу ІІ Вимог № 255 визначено, що пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен бути укомплектований таким технічним обладнанням:

1) спеціалізований транспортний засіб;

2) комплект пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки;

3) рулетка стрічкова, рейка телескопічна завдовжки 6 м для вимірювань параметрів висоти транспортних засобів, рулетка електронна в комплекті зі світловідбивачем;

4) комп`ютерна техніка;

5) акумулятор для резервного електроживлення;

6) бензиновий (дизельний) електрогенератор;

7) засоби зв`язку;

8) свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію;

9) платіжний термінал для розрахунку електронним платіжним засобом.

Пунктами 8-9 розділу ІІ Вимог № 255 визначено, що вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології. Вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що відповідач повинен притримуватися процедури здійснення габаритно-вагового контролю пересувними пунктами, яка визначена Вимогами № 255.

Як встановлено матеріалами справи, зважування автомобіля MAN TGX 26.440, держ. номер НОМЕР_3 , з причепом KRONE А2, держ, номер НОМЕР_4 , здійснювалося «вагами платформними».

Натомість, згідно вимог Розділу ІІ Вимог № 255 таке зважування повинно проводитися комплектом пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки.

При цьому вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Однак доказів наявності при перевірці позивача 29.07.2021 такого обладнання та відповідних документів відповідачем не зазначено та не надано.

Як наслідок, відповідач діяв не у спосіб, визначений діючим законодавством.

Крім того, в оскаржуваній постанові в якості підстав накладення штрафу зазначено про наявність «акту № 289127».

Однак як позивачем, так і відповідачем не надано копій такого акту, не зазначені його реквізити, не вказані дані про посадову особу, яка його склала, відомості про зміст тощо. Тобто, оскаржувана постанова прийнята на підставі акту, який не наданий суду для оцінювання на предмет відповідності вимогам діючого законодавства.

Таким чином, відповідачем не доведено, що ним в належний спосіб 29.07.2021 було проведене зважування автомобіля MAN TGX 26.440, держ. номер НОМЕР_3 , з причепом KRONE А2, держ, номер НОМЕР_4 , які належать позивачу.

Судом встановлено, що відповідач на підставі документів, які містять показники, отримані з порушенням визначеної законодавством процедури, була винесена оскаржувана постанова.

Вказані вище обставини, встановлені в ході судового розгляду справи, вказують на неправомірність винесення відповідачем оскаржуваної постанови від 21.09.2021 №222835 та наявність підстав для її скасування.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів суду правомірність оскарженого рішення, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовільнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Оскільки у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фермерського господарства «Адоніс-Агро» (ідентифікаційний код: 35130334, місцезнаходження: с. Преображение, Сватівський район, Луганська обл., 92630) до Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845, місцезнаходження: проспект Перемоги, буд. 14, м. Київ, 03135) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати постанову Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.09.2021 №222835 про застосування до Фермерського господарства «Адоніс-Агро» адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 15 частини першої статті Закону України «Про автомобільний транспорт».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Фермерського господарства «Адоніс-Агро» судовий збір у сумі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 06 грудня 2021 року.

Суддя С.В. Борзаниця