Справа № 520/12324/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 р.Справа № 520/12324/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства енергетики України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 19.07.21 по справі № 520/12324/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства енергетики України третя особа ОСОБА_2

про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування,,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в який просить:

- зупинити дію Наказу Міністерства енергетики України від 15.07.2021 No39-к/к «Про тимчасове покладення виконання обов`язків генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» на ОСОБА_2

- заборонити усім без виключення державним реєстраторам юридичних осіб, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України та іншим субєктам реєстраційних повноважень проводити будь-які реєстраційні дії за заявою Міністерства енергетики України та/або ОСОБА_2 щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» щодо прізвища, імені, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та даних про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, у тому числі, але не виключно: вносити зміни до відомостей про керівника Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» , що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; вносити зміни до відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо, щодо Державного підприємства «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у справі N 520/12324/21 задоволено. Зупинено дію Наказу Міністерства енергетики України від 15.07.2021 No39-к/к від «Про тимчасове покладення виконання обов`язків генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» на ОСОБА_2 . Заборонено усім без виключення державним реєстраторам юридичних осіб, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України та іншим суб`єктам реєстраційних повноважень проводити будь-які реєстраційні дії за заявою Міністерства енергетики України та/або ОСОБА_2 щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про Державне підприємство «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» щодо прізвища, імені, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та даних про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, у тому числі, але не виключно: вносити зміни до відомостей про керівника Державного підприємства «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» , що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; вносити зміни до відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо, щодо Державного підприємства «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» , що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість, незаконність, неповне з`ясування судом першої інстанції дійсних обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2021 та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, посилаючись в оскаржуваній ухвалі, зокрема, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2021 у справі № 761/17611/21, яким визнано незаконним наказ Міністерства енергетики України № 26 к/к від 13.05.2021 та поновлено позивача на посаді Генерального директора ДП Вугільна компанія Краснолиманська, не врахував, по-перше, що воно не стосується предмету розгляду даної справи, а відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України та ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають співвідноситися з заявленими позовними вимогами щодо порушених прав позивача за захистом яких він має намір звернутися до суду, а по-друге, вказане рішення станом на дату вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви не набрало законної сили. У зв`язку з чим, незрозумілими є заходи забезпечення позову вжиті шляхом заборони Міністерству енергетики України вчиняти будь-які дії, спрямовані на відсторонення ОСОБА_1 від виконання своїх посадових обов`язків керівника ДП ВК Краснолиманська, в тому числі і шляхом прийняття наказу про припинення повноважень керівника, та відповідно не можуть бути застосовані до суб`єкта управління зазначеним державним підприємством, яким є Міністерство енергетики України, а повинні розглядатися за правилами виключної підсудності. Крім того данні обставини розглядалися Шевченківським районним судом м. Києва у справі №761/17611/21.

Крім того, з огляду на те, що підставами для забезпечення позову до його пред`явлення, є оскарження дій відповідача, пов`язаних з призначенням та проведенням внутрішнього аудиту на підставі Порядку планування і проведення внутрішніх аудитів, документування та реалізації їх результатів в Міністерстві енергетики та вугільної промисловості України, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (надалі - Міненерговугілля) від 20.02.2015 № 106 (у редакції наказу Міненерговугілля України від 31.05.2017 № 368), то у випадку можливого порушення Міненерго порядку проведення внутрішнього аудиту, позивачем у справі повинно бути саме ДП Краснолиманська, оскільки аудит господарської діяльності стосується саме підприємства, а не особисто ОСОБА_1 .

Щодо вжиття заходів забезпечення позову, апелянт стверджує, що захист прав, свобод та інтересів позивача можливий і без вжиття вищезазначених заходів, адже зі змісту ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 про забезпечення позову до подання позовної заяви не вбачається, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З урахуванням викладеного, вважає, що задовольняючи заяву позивача, судом першої інстанції не дотримано принципу збалансованості інтересів учасників справи, не надано оцінку співмірності наслідків, які можуть настати через вжиття заходів забезпечення позову, із наслідками невжиття таких заходів. Фактично, наслідком задоволення заяви позивача є порушення співвідношення між можливими негативними наслідками від невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, з урахуванням прав (інтересів), про захист яких він просить, з тими негативними наслідками, які можуть настати від вжиття цих заходів для відповідача та осіб, які не є учасниками судового процесу, що свідчить про порушення розумного балансу між приватними і публічними інтересами. Адже, вжиті заходи забезпечення позову фактично блокують діяльність Міненерго. Заборона приймати будь-які рішення є прямим втручанням в його внутрішню діяльність як суб`єкта управління державним підприємством, з огляду на це забезпечення позову в обраний позивачем спосіб є недоцільним та таким, що не відповідає вимогам процесуального закону.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що йому стало відомо, що Міністерство енергетики України вжило заходів щодо державної реєстрації ОСОБА_2 як особи, що може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі, підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань реєстраційної дії стосовно юридичної особи Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» . Зазначена інформація міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Окрім того, на офіційному веб-порталі Міністерства енергетики України був оприлюднений список керівників компаній, підприємств та організацій вугільно- промислового та торфодобувного комплексів, що належать до сфери управління Міненерго України cтаном на 02.07.2021, де зазначено, що керівником ДП Вугільна компанія Краснолиманська є генеральний директор Пидик Сергій Іванович (на час хвороби т.в.о генерального директора Галушко Микола Миколайович) відомості за електронним посиланням на офіційному веб-порталі Міністерства енергетики України: http://mpe.kmu.gov.ua/minugol/ control/uk/publish/article?art_id=245135229&cat_id=24489610.

Також з мережі інтернет ОСОБА_1 , стало відомо, що Міністерство енергетики України подало Кабінету міністрів України на погодження кандидатуру ОСОБА_2 , щодо тимчасового покладання обов`язків генерального директора державного підприємства «Вугільна компанія « Краснолиманська». Внаслідок чого розпорядженням КМУ №742-р від 07.07.2021 року «Про погодження тимчасового покладення виконання обов`язків генерального директора державного підприємства «Вугільна компанія « Краснолиманська» на ОСОБА_2 » було погоджено кандидатуру ОСОБА_2 . Відповідне рішення було оприлюднено на офіційному веб-порталі Кабінету Міністрів України за електронним посиланням: https://www.kmu.gov.ua/npas/pro- pogodzhennya-timchasovogo-pokladennya-vikonannya-obovyazkiv-generalnogo-direktora-derzhavnogo-pidpriyemstva-vugilna-kompaniya-krasnolimanska-na-galushka-m-m-i070721- 742.

Далі 15.07.2021 Наказом Мінісстерства енергетики України No39-к/к «Про тимчасове покладення виконання обов`язків генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» відповідно до розпорядження КМУ від 07.07.2021 No742-р «Про погодження тимчасового покладення виконання обов`язків генерального директора державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», було вирішено покласти тимчасово виконання обов`язків генерального директора державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», за його згодою, на період призначення керівника цього підприємства у встановленому порядку (надалі за текстом Оскаржуваний наказ).

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/10999/21 від 22.06.2021 року було задоволено заяву ОСОБА_1 , та були вжиті заходи забезпечення позову, а саме, вказаною ухвалою було вирішено: - заборонити Міністерству енергетики України () вчиняти будь-які дії, спрямовані на відсторонення ОСОБА_1 від виконання своїх посадових обов`язків керівника ДП «ВК «Краснолиманська» (), в тому числі і шляхом прийняття наказу про припинення повноважень керівника; - заборонити Управлінню реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради здійснювати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії стосовно юридичної особи - Державного підприємства «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» (), щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, щодо зміни керівника юридичної особи, до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили.

Крім того, з документів, які були подані позивачем вбачається, що судовими рішеннями були вирішені питання трудового спору позивача щодо його звільнення та поновлення на посаді генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська».

Так, Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2020 р. по справі N 760/14560/20, позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства енергетики України про визнання недійсним наказу про припинення повноважень, поновлення повноважень та поновлення на роботі - задоволено частково, визнано незаконним Наказ Міністерства енергетики України № 76-к/к від 02.07.2020 «Про припинення повноважень ОСОБА_1 » та поновлено його на посаді генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська».

Вказаним рішенням вирішено допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська».

Окрім того, рішенням Окружного адміністративним судом міста Києва від 16.03.2021 р. по справі № 640/31000/20 визнано протиправною бездіяльність Міністерства енергетики України щодо виконання рішення Солом`янського районного суду від 25.11.2020 р. у справі № 760/14560/20, зобов`язано скасувати Наказ Міністерства енергетики України № 77 к/к від 02.07.2020 р. «Про призначення виконуючого, обов`язки генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» та зобов`язано Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії стосовно юридичної особи - ДП «ВК «Краснолиманська» (85310, Донецька обл., місто Покровськ, місто Родинське, ВУЛИЦЯ ПЕРЕМОГИ, будинок 9, ідентифікаційний код в ), а саме №9000025 від 08.07.2020 року, щодо внесення змін відомостей про юридичну особу, щодо зміни керівника юридичної особи, а саме, замість ОСОБА_3 внесення ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ДП «ВК «Краснолиманська» (), позивач зазначений як керівних цієї юридичної особи.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що застосування заходів забезпечення позову в даному випадку необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Обраний спосіб забезпечення позову в заяві про забезпечення адміністративного позову до його пред`явлення, співвідноситься з предметом позову, а, отже, існує зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому захід до забезпечення позову спроможний забезпечити ефективний захист порушених прав, у разі задоволення позову. При цьому , задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову забезпечить збалансованість інтересів сторін. Враховуючи наявність судових рішень щодо поновлення Позивача на посаді, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення та вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Міністерства енергетики України від 15.07.2021 No39-к/к та заборони проводити будь-які реєстраційні дії за заявою Міністерства енергетики України та/або ОСОБА_2 щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про Державне підприємство «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА».

Надаючи правову оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права щодо встановлених обставин справи, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами, визначеними у ч.ч.1 та 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У абзаці другому пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" вказано, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З аналізу змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, колегією суддів встановлено, що головною причиною, якою останній обґрунтовує наявність законних підстав для забезпечення позову по справі №520/10999/21 є твердження про те, що що внаслідок розгляду Міністром енергетики України аудиторського звіту, складеного Департаментом внутрішнього аудиту Міністерства енергетики України за результатами внутрішнього аудиту ДП «ВК «Краснолиманське» (оскарження дій та порядку проведення якого є предметом позову по даній справі), керівником якого є заявник, відповідачем можуть бути прийняті рішення, спрямовані на відсторонення заявника від виконання своїх посадових обов`язків, зокрема, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо виключення запису про керівника ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» - ОСОБА_1 .

Тобто, з наведеного слідує, що фактично вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству енергетики вчиняти будь-які дії, спрямовані на відсторонення ОСОБА_1 від виконання своїх посадових обов`язків керівника ДП ВК Краснолиманська, в тому числі і шляхом прийняття наказу про тимчасове покладення виконання обов`язків генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» на ОСОБА_2 , а також шляхом заборони усім без виключення державним реєстраторам юридичних осіб, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України та іншим суб`єктам реєстраційних повноважень проводити будь-які реєстраційні дії за заявою Міністерства енергетики України та/або ОСОБА_2 щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про Державне підприємство «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» щодо прізвища, імені, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та даних про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, у тому числі, але не виключно: вносити зміни до відомостей про керівника Державного підприємства «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» , що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; вносити зміни до відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо, щодо Державного підприємства «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» , що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили, спрямовані на те, щоб Міністерство енергетики не виконувало наказ від 15.07.2021 No39-к/к «Про тимчасове покладення виконання обов`язків генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» на ОСОБА_2 , не вчиняло дії по проведенню внутрішнього аудиту ДП «ВК «Краснолиманська» , а органи державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, державні реєстратори юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, державні реєстратори органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора в розумінні Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не вчиняли реєстраційні дії.

Вказані обставини вочевидь суперечать наведеним вище нормам права, оскільки встановлення заборони відповідачу вчиняти дії щодо відсторонення заявника від посади та, відповідно, вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни до відомостей про юридичну особу, щодо зміни керівника юридичної особи, в такому узагальненому формулюванні, без визначення певних умов, виключно за настання яких така заборона може бути реалізована, фактично створює для Міненерго такі умови, за яких останнє, в разі настання певних обставин, фактично позбавлене можливості повноцінно користуватися своїми правами, зокрема, як роботодавця ОСОБА_1 , а тому обраний позивачем та підтриманий судом першої інстанції, вид такого забезпечення порушує права Міненергетики та може порушити права інших осіб.

Крім того, вказаний вид забезпечення позову жодним чином не співвідноситься з заявленими позовними вимогами, предметом яких є правомірність дій по призначенню та проведенню Міненерго внутрішнього аудиту, враховуючи, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову лежать у площині трудових відносин та насправді мають на меті забезпечення перебування ОСОБА_1 на посаді незалежно від обставин, які можуть настати.

При цьому, слід зауважити, що позивачем у справі, де предметом розгляду є дотримання Міністерством енергетики України, встановленого законом порядку проведення внутрішнього аудиту ДП ВК Краснолиманська є, відповідно, ДП ВК Краснолиманська, як підприємство, права якого можливо було порушено під час проведення такого аудиту, а не особисто ОСОБА_1 , навіть як керівник вказаного підприємства, оскільки проведення аудиту спрямовано на перевірку діяльності саме підприємства, а не ОСОБА_1 як його керівника.

Інших доводів чи доказів на підтвердження обґрунтованості заяви про забезпечення позову, аніж вищевикладені вище, заявник не наводить та не надає ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанції.

За наявними матеріалами справи, колегією суддів також не встановлено інших обставин, які б підтверджували обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що наведені фактичні обставини дають суду підстави для висновку про обґрунтованість доводів заявника щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та наданим письмовим доказам, що додані до матеріалів заяви про забезпечення позову.

У світлі вищевикладеного, недоведеним є встановлена судом першої інстанції співмірність заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, в чому саме полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Також, позивач не наведено переконливих доводів щодо існування на момент звернення з даним клопотанням очевидної небезпеки заподіяння шкоди його інтересам без вжиття заходів забезпечення позову, не навів обставин та доказів, які свідчать про очевидність протиправності рішення відповідача про накладення арешту.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у спірних відносинах.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За визначенням ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року через порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову, підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову..

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 по справі № 520/12324/21 скасувати.

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 06.12.2021 року