Справа № 205/9338/20
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.10.2021 Єдиний унікальний номер 205/9338/20
Єдиний унікальний номер судової справи 205/9338/20
Номер провадження 2-а/205/10/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа: головний спеціаліст, інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердик Владислав Юрійович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа: головний спеціаліст, інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердик Владислав Юрійович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

Позов, з урахуванням уточненої позовної заяви, обгрунтовано тим, що 11 листопада 2020 року головним спеціалістом-інспектором (далі - Інспектор) з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (далі - Інспекція) Бердиком В.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. на ОСОБА_1

ОСОБА_1 звернувся до Інспекції з листом, в якому повідомив, що не порушував правила дорожнього руху (далі - ПДР), оскільки належний йому автомобіль 27 жовтня 2020 року, в день фіксації правопорушення, знаходився в користуванні ОСОБА_2 . За результатами розгляду йому було відмовлено в скасуванні вищевказаної постанови.

В позові зазначено, що ОСОБА_2 також звернувся до Інспекції з заявою, в якій підтвердив, що саме він здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак, свою вину не визнав. За результатами розгляду його заяви Інспекцією відмовлено у скасуванні постанови відносно ОСОБА_1 .

Оскільки інспектор не вірно встановив суб`єкта вчинення адміністративного правопорушення, доказів вчинення правопорушення саме позивачем справа не містить, а також інспектор не переконався, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено з додержанням стандартів та його добре видно учасникам дорожнього руху, вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

29 березня 2021 року від представника Інспекції Гордєєва А.В. надійшов відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовані тим, що 27 жовтня 2020 року Інспектором було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: зупинка транспортного засобу КІА Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою: м. Дніпро, вул. Баррикадна, 15, чим порушено вимоги п. 3. 34 розділу 33 ПДР. Інспектором здійснено фото фіксацію обставин порушення та розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови ІД №00242483 на лобовому склі транспортного засобу позивача. Після встановлення відповідальної особи у відповідності до вимог ст. 279? та 14? КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів Інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП № 279208823 від 11 листопада 2020 року згідно з ч. 5 ст. 279?, ст.ст. 283, 284 КУпАП без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанову направлено позивачу рекомендованим листом у відповідності до ч. 7 ст. 279? КУпАП. Отже, постанова винесена відповідно до закону.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 письмово просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Від представника відповідача Жари О.І. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третя особа: інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердик В.Ю., сповіщений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії РАП № 279208823 від 11 листопада 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесеної головним спеціалістом-інспектором Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердиком В.Ю., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 27 жовтня 2020 року о 12 годині 03 хвилини транспортним засобом КІА Magentis, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Баррикадна, 15, чим порушено вимоги п. 3. 34 розділу 33 ПДР.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1, 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - з накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти (станом на дату винесення спірної постанови) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 3.34 Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу) заборонені в зоні дії знаку «Зупинку заборонено».

Із представлених фотографій чітко вбачається, що 27 жовтня 2020 року о 12 год. 03 хв. транспортний засіб КІА Magentis, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинено на проїзній частині поблизу будинку № 15 по вул. Барикадній в м. Дніпро (а.с.21).

Відповідно до наданих відповідачем доказів: вимоги (припису) старшого інспектора ВБДР управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 04 листопада 2019 року № 381/41/19-2019, інформування Комунального підприємства «Дніпродорсервіс» № 961 від 12 листопада 2019 року на вищевказану вимогу про її виконання та встановлення двох одиниць дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» по вул. Барикадній, відповідно до наданої схеми, та схеми, дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено на вул. Барикадній, та діє він на ділянці від вул. Шолом Алейхема до вул. Якова Самарського з правого боку по напрямку руху в бік вул. Якова Самарського в м. Дніпро.

З наведеного вбачається, що автомобіль КІА Magentis, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було зупинено саме в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Надані позивачем фото (а.с.41,42) суд не бере до уваги, оскільки не можна встановити їх відношення до предмету доказування в даній справі, оскільки фото не містять дати, позначок, орієнтирів, прив`язки до місцевості, які б дозволяли встановити відповідність обставин, які зазначає позивач.

Виходячи із місця розташування транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», дії кваліфіковано Інспектором за ч. 1 ст. 122 КУпАП вірно.

Щодо суб`єкта притягнення до адміністративної відповідальності.

За приписами примітки до статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно з частинами 3, 5 ст. 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідно до ч. 1 ст. 279-3 КпАП України відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Цей перелік є вичерпний.

Як зазначено в позові, 27 жовтня 2020 року в момент фіксації правопорушення автомобіль знаходився у користуванні ОСОБА_2 . Матеріали справи містять докази звернення ОСОБА_2 до Інспекції з заявою про те, що автомобіль КІА Magentis, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 27 жовтня 2021 року перебував у його користуванні. Також в заяві він зазначив, що своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає (а.с.25).

Таким чином, хоча ОСОБА_2 звернувся з заявою до Інспекції, однак, вказана заява не є заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на вказане, у відповідача відсутні правові підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності, про що також було зазначено у листі Інспекції від 01 грудня 2020 року (а.с.26).

Окремо слід зауважити, що згідно норм ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

А тому, законодавче закріплення принципу за яким відповідальність за такою категорією справ несе власник транспортного засобу, за винятком випадків, передбачених ст. 279-3 КУпАП, є цілком прийнятною практикою, яка прийнята в більшості демократичних суспільств та в свою чергу не дозволяє особам маніпулювати з даними щодо осіб, які керували чи могли керувати транспортним засобом в момент порушення ПДР, і як наслідок ухилятись від адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною, факт порушення ПДР знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи, позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, постанова винесена уповноваженою на те особою із дотриманням передбаченої законом процедури.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що заявлений позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

З огляду на відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати компенсації не підлягають.

Керуючись ч. 1 ст. 6, 14-2, 122, 245-247, 251, 258, 279-3, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа: головний спеціаліст, інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердик Владислав Юрійович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 , покладаються на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г.Остапенко