Справа № 460/9687/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2021 року м. Рівне №460/9687/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловне управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про збільшення суми грошового зобовязання з єдиного податку в загальному розмірі 37 940,06 грн;

податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 40 736,25 грн;

податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за неподання ліквідаційної декларації про доходи по строку подання 01.09.2018р. в розмірі 340 грн;

податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про збільшення суми грошового зобовязання з військового збору в загальному розмірі 3394,69 грн;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за неповідомлення відомостей за формою 20-ОПП у розмірі 340 грн;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за порушення норм застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 18105,00 грн;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Рівненській області №Ф-08 від 08.06.2021 року зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 39 831,04 грн;

рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 08.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за донарахування податковим органом своєчасно не нарахованого внеску загальним розміром 11 949,31 грн.

рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 08.06.2021 року про застосування штрафної санкції в розмірі 170 грн

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.02.2017 по 30.08.2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.02.2017 по 30.08.2018 року, результати якої оформлені актом перевірки № 3121/17-00-07-08/ НОМЕР_1 від 17.05.2021р., на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення, рішення та вимога про сплату боргу.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечень зазначає, що викладені в акті № 3121/17-00-07-08/ НОМЕР_1 від 17.05.2021р. висновки контролюючого органу про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними. Вказані порушення встановлені цілком об`єктивно. На думку контролюючого органу, прийняті податкові повідомлення - рішення від, рішення про застосування штрафних санкцій є правомірними та обґрунтованими. Посилаючись на викладені вище доводи, відповідач просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що позивач пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб`єкта господарювання - фізичної особи - підприємця, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

30.08.2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб було внесено запис про проведення державної реєстрації припинення за №1004847.

Судом також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.02.2017 по 30.08.2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.02.2017 по 30.08.2018 року, результати якої оформлені актом перевірки № 3121/17-00-07-08/ НОМЕР_1 від 17.05.2021р.

У висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом відображено порушення позивачем приписів:

- п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у звязку з нереєстрацією РРО, проведенням розрахункових операцій без відповідних документів;

- п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого за 2018 рік занижено податок з доходів фізичних осіб від провадження господарської діяльності у розмірі 32589,00 грн.;

- ч.4 п.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в результаті чого занижено суми єдиного внеску на суму 39831,04 грн. за 2018 рік;

- ч.2 п. 293.4 ст. 293 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено у 2017 році єдиний податок у розмірі 30352,05 грн.;

- ст. п.п.16.1.2, ст.16, п.44.1 ст.44, п.176.1., п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України щодо незабезпечення зберігання первинних документів протягом установлених строків їх зберігання;

На підставі вищевказаного акту якого прийняті:

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про збільшення суми грошового зобовязання з єдиного податку в загальному розмірі 37 940,06 грн;

податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 40 736,25 грн;

податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за неподання ліквідаційної декларації про доходи по строку подання 01.09.2018р. в розмірі 340 грн;

податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про збільшення суми грошового зобовязання з військового збору в загальному розмірі 3394,69 грн;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за неповідомлення відомостей за формою 20-ОПП у розмірі 340 грн;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за порушення норм застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 18105,00 грн;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Рівненській області №Ф-08 від 08.06.2021 року зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 39 831,04 грн;

рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 08.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за донарахування податковим органом своєчасно не нарахованого внеску загальним розміром 11 949,31 грн.

рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 08.06.2021 року про застосування штрафної санкції в розмірі 170 грн.

Не погодившись із вищезазначеними рішеннями позивач оскаржив їх до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів п. 75.1. ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Положеннями п.п. 75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Як вбачається з дослідженого акту перевірки № 3121/17-00-07-08/ від 17.05.2021р. Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_1 .

Між тим, у вступній частині акту перевірки, контролюючим органом зазначено, що перевірка проведена у приміщені ГУ ДПС у Рівненській області за адресою: м. Рівне, вул.Відінська,8 каб.310.

Тобто, наказ контролюючого органу від 28.04.2021 року № 814-п виданий на проведення документальної позапланової виїзної перевірки (за місцезнаходження платника податків ), в той час перевірка проведена, як документальна невиїзна (за місцезнаходження податкового органу).

Крім того, з акту перевірки вбачається, що перевірка проведена відповідно до п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Положеннями п.п. 78.1.7. статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка проводиться, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була зареєстрована Костопільською РДА 01.02.2017р. та перебувала на обліку в Костопільській ДПІ ГУ ДПС у Рівненській області.

Позивачем згідно норм чинного податкового законодавства подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування та взято на облік, як платника єдиного податку.

Діяльність ФОП ОСОБА_1 припинено 30.08.2018 року , що підтверджується записом про проведення підприємницької діяльності № №1004847, та не заперечується відповідачем.

Таким чином, суд доходить висновку, що на момент проведення перевірки контролюючим органом, процедура припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 вже була завершена, а тому у контролюючого органу не було правових підстав для проведення перевірки позивача відповідно до п.п. 78.1.7. статті 78 Податкового кодексу України у травні 2021 року, тобто через 2 роки та 8 місяців після припинення діяльності суб`єкта підприємницької діяльності.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення належної перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності відповідної перевірки проведеної у визначений законом спосіб, як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Отже, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Поряд із цим, суд зазначає, що за матеріалами перевірки ФОП ОСОБА_1 отримувала дохід від здійснення видів діяльності у перевіреному періоді, які не дають права на застосування спрощеної системи оподаткування, чим було порушено п. 293.4. ст. 293 ПК України. Обгрунтуванням для донарахування позивачеві єдиного податку, податку з доходів фізичних осіб та єдиного податку, як зазначено на стор.6 акту перевірки стало те, що при проведенні перевірки ФОП ОСОБА_1 не надані документи, які підтверджують факт отримання доходу від провадження діяльності, а саме за КВЕД, внесеним до Реєстру платників єдиного податку. При цьому відповідач посилається на норму ч.2 п.293.4 п.293.2 ст.293 Податкового кодексу України, відповідно до якого ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи. Також відповідач зауважує на порушенні норми ч.7 п.п.298.2.3. п.298.2 ст.298 ПКУ згідно якої у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, позивач, згідно акту перевірки, мав би перейти на сплату інших податків і зборів з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

Даючи оцінку наведеним в акті обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп.5 п.298.3 статті 298 Податкового кодексу України, у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування зазначаються обрані фізичною особою - підприємцем першої та другої груп види господарської діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010.

Згідно п.п. 2 п. 293.4 статті 293 Податкового кодексу України, ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків: до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи.

Відповідно до приписів п.п. 2 п. 291.4. статті 291 ПК України, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, зокрема поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна, а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.

У відповідності до реєстраційних даних, видами діяльності ФОП ОСОБА_1 згідно з КВЕД ДК 009:2010 є 47.19 - Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Згідно Методологічних основ та пояснень класифікації видів економічної діяльності, затверджених наказом Державного комітету статистики України від 23 12.2011р. № 396 цей клас включає:

роздрібну торгівлю широким асортиментом товарів без переваги продуктів харчування, напоїв або тютюнових виробів;

діяльність універсальних магазинів, які здійснюють торгівлю довільним асортиментом товарів, у т.ч. одягом, меблями, побутовими приладами, залізними виробами, косметичними засобами, ювелірними виробами, іграшками, спортивними товарами тощо.

Суд погоджується з позивачем щодо тієї обставини, що зауваження в акті перевірки відносно того, що такий дохід був отриманий позивачем від діяльності , відмінної від того КВЕД, який зазначено в реєстрі платників єдиного податку, зобовязують податковий орган дослідити джерела походження такого доходу з посиланням на відповідні первинні документи, вказавши при цьому, від якого саме КВЕД отримано такий дохід.

У відповідності до пункту 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не спростовано тієї обставини, що позивач займалась виключно роздрібною торгівлею в магазинах (побутова хімія), що відповідає її реєстраційним видам діяльності та поширюється на другу групу платників єдиного податку.

Це випливає також норми ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не наведено доказів в обгрунтування правомірності своїх рішень, які б свідчили про отримання позивачем доходу від діяльності, пов`язаної з кодом КВЕД відмінним від зазначеного в реєстраційних документах.

Суд також зауважує, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою, та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Донарахування податків та зборів особі, яка перебувала на спрощеній системі оподаткування могло б мати місце виключно у випадку попереднього прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку у встановлених законом випадках, чого в даному випадку зроблено не було.

Отже, зважаючи на те, що при проведенні перевірки всі висновки відповідача щодо виявлених порушень зводились до того, що позивач здійснював діяльність, що виключає можливість перебувати на спрощеній системі оподаткування та враховуючи той факт, що такі висновки не відповідають дійсним обставинам, є всі підстави вважати, що відповідач при проведенні перевірки неналежним чином дослідив питання, щодо яких проводилась перевірка. Висновки, зроблені відповідачем в акті перевірки є передчасними, а прийняті на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимога про сплату недоїмки (боргу) є протиправними і такими, що порушують права позивача та належать до скасування.

Відносно незабезпечення зберігання первинних документів, пов`язаних із обчислення податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, суд зауважує що за вказане порушення передбачено відповідальність згідно пункту 121.1. статті.121 Податкового кодексу України у вигляді штрафної санкції в розмірі 1020 грн., і застосування штрафної санкції в цьому випадку є правомірним.

Що ж до рішення №08 від 08.06.2021 року про застосування штрафної санкції в розмірі 170 грн за неподання ліквідаційного звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018рік по строку подання 01.10.2018 року, то суд зауважує, що таке рішення є також протиправним та підлягає скасуванню, оскільки вказаний звіт позивачем було подано 12.09.2018 року, копія якого з відповідною відміткою знаходиться в матеріалах справи та досліджена судом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи порушення порядку проведення перевірки (відсутність законно проведеної виїзної позапланової податкової перевірки як юридичного факту), що потягнуло за собою не дослідження податковим органом документів первинного та бухгалтерського обліку позивача, суд приходить до висновку, що наслідки такої перевірки у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій також не можуть бути визнані правомірними, у зв`язку із чим останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, з урахуванням практики ЄСПЛ суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії», Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права».

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, місто Рівне, вулиця Відінська, будинок №12, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку в загальному розмірі 37 940,06 грн;

податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 40 736,25 грн;

податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за неподання ліквідаційної декларації про доходи по строку подання 01.09.2018р. в розмірі 340 грн;

податкове повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 3394,69 грн;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за неповідомлення відомостей за формою 20-ОПП у розмірі 340 грн;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 14.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за порушення норм застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 18105,00 грн;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Рівненській області №Ф-08 від 08.06.2021 року зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 39 831,04 грн;

рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 08.06.2021 року про застосування штрафних санкцій за донарахування податковим органом своєчасно не нарахованого внеску загальним розміром 11 949,31 грн.

рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №08 від 08.06.2021 року про застосування штрафної санкції в розмірі 170 грн

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору: в сумі 1530 грн. - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,33023. ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Д.Є. Махаринець