Справа № 160/3819/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 160/3819/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року в адміністративній справі №160/3819/21 (суддя у 1 інстанції Кучма К.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці йому із 90% до 62% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати відповідача здійснити йому, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, встановлених рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року по справі №160/13025/19, без обмежень граничним розміром, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року;

- зобов`язати відповідача здійснити йому нарахування і виплату компенсації втрати частини доходу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та задовольнити позов у повному обсязі, з підстав неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2021 року у справі №160/13025/19 визнано право позивача на отримання пенсії з розрахунку 90% суддівської винагороди, а тому відповідач здійснивши перерахунок пенсії у 2020 році з розрахунку 62% суддівської винагороди вчинив протиправні дії.

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції, що з 04.10.2016 р. позивач отримував щомісячне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 88% суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді, а відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року по справі №160/13025/19, отримував 90% суддівської винагороди.

30.07.2020 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надавши довідку ТУ ДСА в Дніпропетровській області №Б-с-348 від 24.02.2020 року про заробітну плату судді на відповідній посаді станом на 18.02.2020 р.

Позивач отримав лист з відділу з питань перерахунку пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області без номера і дати, яким йому було відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з заявою від 30.07.2020 року, позивачем були оскаржені до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року по справі № 160/13203/20 позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії була задоволена, а саме:

- визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-0316-8/63162 від 03.08.2020 року щодо відмови ОСОБА_1 , в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з заявою від 30 липня 2020 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області від 24.02.2020 року № Б-с-348, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року по справі № 160/13203/20 Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки ТУ ДСА в Дніпропетровській області від 24.02.2020 №Б-с-348 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Проте, при перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідачем було зменшено його розмір з 90% до 62%.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді визначений на підставі частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (з урахуванням пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016).

Підпунктом 1 пункту 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 визначено: частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Так, з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року у справі №160/13025/19, яким, зокрема, було зобов`язано відповідача включити до стажу судді половину строку навчання за денною формою у Харьковському юридичному інституті в період з 01.09.1985 року по 26.06.1989 року 1 рік 10 місяців 29 днів, позивач має стаж на посаді судді 26 років 07 місяців та 15 днів.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII визначені інші вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII);

- базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (з підвищуючими коефіцієнтами для суддів апеляційної та касаційної інстанції) (ч.3, 4 ст.135 Закону № 1402-VIII).

Враховуючи положення ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII та суддівський стаж позивача (повних 26 років роботи на посаді судді), з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 62 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що визначення відсотку довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм Закону № 1402-VIII не призводить до порушення статті 22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно з нормами Закону № 1402-VIII, не є меншим ніж той, який був забезпечений позивачу на підставі положень Закону від 07.07.2010 року № 2453-VI.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні належного розміру довічного грошового утримання судді у відставці не можуть бути одночасно застосовані положення Законів № 1402-VIII та № 2453-VI, оскільки це призведе до значного звуження прав та законних інтересів діючих суддів після настання права виходу на відставку, що прямо суперечить Конституції Україні.

За таких обставин суд доходить висновку, що не проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди не є протиправним, а позовні вимоги щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином суд доходить висновку, що довічне грошове утримання судді у відставці виплачується позивачу в належному розмірі.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року в адміністративній справі №160/3819/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 року в адміністративній справі №160/3819/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко