Справа № 260/2631/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2021 року м. Ужгород№ 260/2631/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - не з`явився,

відповідач: Військова частина НОМЕР_1 - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 30 листопада 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 06 грудня 2021 року.
24 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , якою просить зобов`язати відповідача В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплати одноразову грошову допомогу, відповідно до останнім штатними посадам з урахуванням раніше виплачених сум.

29 червня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено розгляд справи.

24 вересня 2021 року судом власної ініціативи призначено судове засідання у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18 жовтня 2021 року ухвалою суду витребувано від відповідача - відомості про обрахунок грошового забезпечення позивача ОСОБА_2 з останньої штатної посади, а саме відомості про: посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), які ОСОБА_1 отримував відповідно до законодавства за останньою штатною посадою, з урахуванням змін у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням, відповідно до п.п.6 пункту 9 Розділу 5 Інструкції.

05 листопада 2021 року ухвалою суду витребувати від відповідача наказ Голови Державної прикордонної служби України від 11 березня2021 року № 202-ОС; наказ Голови Державної прикордонної служби України від 29 травня 2020 року № 503-ОС; відомості у списках якого органу перебував позивач ОСОБА_1 з наступного дня після звільнення та відомості з якого дня позивач приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено, згідно вимог п. 127 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затв. Указом Президента України від 29.12.2009 року №1115/2009.

17 листопада 2021 року Начльник 8 прикордонного загону повідомляє суд, що витребувані документи не видавалися 8 (Бердянським) прикордонним загоном та відсутні у прикордонного загону. Щодо надання інших відомостей, позивач ОСОБА_1 не проходив військову службу у 8 (Бердянському) прикордонному загоні, а перебував лише на фінансовому забезпеченні, питання щодо обчислення розмірів грошового забезпечення та питання проходження військової служби позивача вирішувались у Адміністрації Державної прикордонної служби України, ( а.с.111)

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що військовослужбовець звільненим з військової служби є - після виключення військовослужбовця зі списків особового складу частини (тобто його звільнення відбулось 10.05.2021 року). Позивач переконаний, що відповідач при нарахуванні йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, протиправно не включив в обрахунок додаткові види грошового забезпечення (тобто без врахування повного розміру місячного грошового забезпечення позивача), а також не здійснив таке обчислення з останньої штатної посади.

27 липня 2021 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що позивачу нараховано та виплачено 06 травня 2021 року одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років служби, у розмірі 188836,85 грн., з розрахунку: посадовий оклад 7 750 грн., оклад за військове звання 1 410 грн., надбавка за вислугу років 3 664 грн., надбавка за кваліфікацію 542,50 грн., надбавка за особливості проходження служби 5 129 грн., премія 3 720 грн., всього 22 216,10 грн.. Отже, відповідач нарахував та виплатив позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років служби у повному розмірі.

02 серпня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки порядок здійснення будь-яких грошових виплат в Держаній прикордонній службі України здійснюються на підставі Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 року №854/32306. Відповідно до розділу 5 пункту 5 для військовослужбовців, які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних начальників (командирів), і тих, які до дня звільнення з військової служби були звільнені з посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), які вони отримували відповідно до законодавства за останніми штатними посадами, з урахуванням змін у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням. Однак, відповідачем не було дотримано даних вимог, що суттєво змінило розмір такої одноразової допомоги при звільненні в бік зменшення та позивачем було недоотримано суттєвий розмір належних сум до виплати.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак 29 листопада 2021 року до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином. Крім того, 10 листопада 2021 року ухвалою суду клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено та доручено Бердянському міськрайонному суду Запорізької області забезпечити проведення судового засідання призначеного на 30 листопада 2021 року о 08:40 годині в режимі відеоконференції.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Адміністрації державної прикордонної служби України з місцем дислокації м. Бердянськ (військова частина 2451).

У ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , військова частина НОМЕР_1 ) позивач перебував на грошовому та матеріальному забезпеченні.

Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровано державну установу: Військова частина НОМЕР_1 , з місцезнаходженням: Україна, 71116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Північна, буд. 17 А. Засновником юридичної особи є Адміністрація Державної прикордонної служби України, .

Судом встановлено у межах справи № 260/992/21, що 29 травня 2020 року відповідно до витягу з наказу Голови Державної прикордонної служби України № 503-ОС "Про особовий склад" зараховано в розпорядження Голови Державної прикордонної служби України підполковника ОСОБА_1 , звільнивши з посади начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по Бердянському прикордонному загону Управління внутрішньої та власної безпеки "Азово - Чорноморське", згідно з пунктом 1 пункту 127 Положення. На всіх видах забезпечення ( за винятком кадрового) залишено в 8 прикордонному загоні Південного регіонального управління.

11 березня 2021 року наказом Голови Державної прикордонної служби України від 11 березня 2021 року № 202-ОС ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні Голови Державної прикордонної служби України звільнено з посади начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по Бердянському прикордонному загону Управління внутрішньої та власної безпеки "Азово - Чорноморське", у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання на службі.

Відповідно до витягу з наказу Голови Державної прикордонної служби України від 12 березня 2021 року № 208-ОС "Про особовий склад" підполковника ОСОБА_1 , який перебувавав у розпорядженні Голови Державної прикордонної служби України (остання займана посада начальник відділу внутрішньої та власної безпеки по Бердянському прикордонному загону Управління внутрішньої та власної безпеки "Азово-Чорноморське"), звільненого з військової служби у Запас Збройних Сил України наказом Голови Державної прикордонної служби України від 11 березня 2021 року № 202-ос за підпунктом "г" (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання на службі) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону, виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення, ( а.с.26).

Відповідно до довідки розрахунку щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби підполковнику Віталію Росінському, відповідно до пункту 9 розділу 5 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306, підполковнику ОСОБА_3 нарахована та виплачена 06 травня 2021 року одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років служби, у розмірі 188836,85 грн, з розрахунку: посадовий оклад 7 750 грн., оклад за військове звання 1 410 грн., надбавка за вислугу років 3 664 грн., надбавка за кваліфікацію 542,50 грн., надбавка за особливості проходження служби 5 129 грн., премія 3 720 грн., всього 22 216,10 грн., (а.с. 40).

Не погодившись із нарахованою та виплаченою сумою одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 40 Закону №2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (надалі - Закон №2011-ХІІ).

За приписами частини другої статті 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Порядок здійснення будь-яких виплат в Державній прикордонній службі України здійснюється на підставі Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС від 25.06.2018 № 558, затвердженої в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 № 854/32306 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1 глави 9 розділу 5 Інструкції військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше (у цьому та інших пунктах цієї глави мається на увазі наявність календарної вислуги років).

Відповідно до пункту 6 глави 9 розділу 5 Інструкції військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: 1) для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород); 2) для військовослужбовців, які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних начальників (командирів), і тих, які до дня звільнення з військової служби були звільнені з посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), які вони отримували відповідно до законодавства за останніми штатними посадами, з урахуванням змін у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням.

Порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі визначає Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затверджено указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009.

Перебування військовослужбовців у розпорядженні начальників органів Держприкордонслужби, визначено пунктом 127 Положення.

Відповідно до пункту 127 Положення зарахування військовослужбовців у розпорядження начальників, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого проходження такими військовослужбовцями військової служби допускається у разі розформування (реформування) органу Держприкордонслужби чи його підрозділу або скорочення штатних посад, якщо до закінчення встановленого строку проведення зазначених заходів не вирішено питання щодо дальшого проходження служби військовослужбовцями, які вивільняються, - до двох місяців.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами начальників, які мають право призначення на ці посади згідно з номенклатурою посад, та вищими начальниками.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження начальників органів Держприкордонслужби відповідно до підпунктів 1-5, 10-12 і 15 цього пункту, виконують обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, в розпорядженні якої вони перебувають. Начальники зобов`язані організовувати службову діяльність військовослужбовців, зарахованих у їх розпорядження, та здійснювати контроль за виконанням покладених на них завдань.

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного начальника органу Держприкордонслужби, у списках якого він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено.

За військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження начальників органів Держприкордонслужби відповідно до підпунктів 1-3, 7, 8, 11, 12 і 15 цього пункту, зберігається право на забезпечення всіма видами матеріального та грошового забезпечення за останньою посадою, яку вони займали. Порядок грошового забезпечення військовослужбовців, які зараховані у розпорядження з інших підстав, визначається законодавством, що регулює питання грошового забезпечення військовослужбовців.

Наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.

Відповідно до пункту 292 Положення після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.

Відповідно до пункту 293 Положення особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням. У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець.

Судом встановлено у межах справи № 260/992/21, що 29 травня 2020 року відповідно до витягу з наказу Голови Державної прикордонної служби України № 503-ОС "Про особовий склад" зараховано в розпорядження Голови Державної прикордонної служби України підполковника ОСОБА_1 , звільнивши з посади начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по Бердянському прикордонному загону Управління внутрішньої та власної безпеки "Азово - Чорноморське", згідно з пунктом 1 пункту 127 Положення. На всіх видах забезпечення (за винятком кадрового) залишено в 8 прикордонному загоні Південного регіонального управління.

11 березня 2021 року наказом Голови Державної прикордонної служби України від 11 березня 2021 року № 202-ОС ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні Голови Державної прикордонної служби України звільнено з посади начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по Бердянському прикордонному загону Управління внутрішньої та власної безпеки "Азово - Чорноморське", у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості їх використання на службі.

Разом з тим, як було встановлено судом в межах справи № 260/992/21 та підтверджується Наказом № 208-ОС від 12.03.21 року (а.с.7), посада, яку займав позивач у період проходження військової служби була передбачена штатним розписом Адміністрації Державної прикордонної служби, що підтверджується витягом зі штату № 135 дск Головного відділу внутрішньої безпеки "Південь" Державної прикордонної служби України, затвердженого Директивою Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08 січня 2020 року № 6 дск.

12 березня 2021 року наказом голови Державної прикордонної служби України № 208 - ОС ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 10 травня 2021 року, (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки розрахунку щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби підполковнику ОСОБА_3 , відповідно до пункту 9 розділу 5 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306, підполковнику ОСОБА_3 нарахована та виплачена 06 травня 2021 року одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років служби, у розмірі 188 836,85 грн, з розрахунку (місячне грошове забезпечення за останній повний місяць служби квітень 2021 року): посадовий оклад 7 750 грн., оклад за військове звання 1 410 грн., надбавка за вислугу років 3 664 грн., надбавка за кваліфікацію 542,50 грн., надбавка за особливості проходження служби 5 129 грн., премія 3 720 грн., всього 22 216,10 грн., (а.с. 40).

Відповідно до частини 2 статі 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідачем не в повному обсязі, оскільки остання штатна посада ОСОБА_1 , з якої його було звільнено наказом Голови Державної прикордонної служби України № 503-ОС від 29 травня 2020 року та наказу № 208-ОС від 12.03.2021 року - начальник відділу внутрішньої та власної безпеки по Бердянському прикордонному загону Управління внутрішньої та власної безпеки "Азово - Чорноморське". Іншого судом не встановлено та відповідачем така обставина не спростована.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу свого рішення та дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував на фінансовому забезпеченні у 8 (Бердянському) прикордонному загоні, нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільнення з військової служби здійснював цей же орган, то з метою належного захисту прав позивача слід зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , відповідно до останньої штатної посади з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення позову позову.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 229, 242-246, 255, 295 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не в повному обсязі.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), відповідно до останньої штатної посади з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль