Справа № 520/8379/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 р.Справа № 520/8379/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 05.07.21 по справі № 520/8379/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод"

до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Харківській експериментальний ремонтно-механічний завод» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.02.2021 року № у частині нарахування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань по деклараціям ПДВ за вересень - грудень 2016 року, січень -листопад 2017 року у розмірі 14271,52 гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 р. В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Харківській експериментальний ремонтно-механічний завод» (, 61019, м. Харків, пр-т Ново - Баварський, 120-А) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про часткове скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Приватне акціонерне товариство «Харківській експериментальний ремонтно-механічний завод», не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що судом першої інстанції при винесенні постанови не було повно та всебічно з`ясовано обставини справи, неправильно надана правова оцінка обставинам справи, висновки суду першої інстанції не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неправильно застосовано п.102.1 спг.102, п.113.1 ст.113 Податкового кодексу України до спірних правовідносин, висновки суду не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та не відповідають сформованій позиції Верховного суду по аналогічним спірним правовідносинам. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року повністю, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Головне управління ДПС у Харківській області вважає рішення суду правомірним , прийнятим з урахуванням всіх обставин страви та вірним застосуванням норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено , що контролюючим органом проведено камеральну перевірку Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" з питань дотримання термінів сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по деклараціям за вересень - грудень 2016 року, січень - листопад 2017 року, за результатами якої відповідачем складено акт перевірки №798/20-40-18-15-05/05404268 від 26.01.2021.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, що полягало у несвоєчасній сплаті протягом граничного строку узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 356868,70 гривень із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, за які передбачено відповідальність згідно зі ст.124 ІІК України у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.02.2021 року № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 10% у сумі 35686,87 гривень.

Частково не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2021 року № в частині нарахування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань по деклараціям ПДВ за вересень - грудень 2016 року, січень - листопад 2017 року у розмірі 14271,52 гривень.

Зі змісту позовної заяви, відповіді на відзив та відзиву судом встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань по деклараціям ПДВ за вересень - грудень 2016 року, січень - листопад 2017 року у розмірі 14271,52 гривень. Зокрема, сторонами не заперечувалось, що у межах спірних правовідносин позивачем порушено строки сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковим деклараціям з ПДВ за вересень - грудень 2016 року, січень - листопад 2017 року у розмірі 14271,52 гривень, по податковому повідомленню-рішенню № від 218.02.2021.

Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами положень Податкового кодексу України в частині застосування вимог ст.102 ПК України при нарахуванні позивачу штрафних санкцій на підставі ст.124 ПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції , з посиланням на висновки, викладені в постановах Верховного суду від 03.04.2020 у справі 640/109/19 та від 13.04.2021 у справі 825/5859/18, виходив з того , що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.02.2021 року № про застосування штрафу за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 10% у сумі 35686,87 грн. є правомірним, оскільки камеральну перевірку та нарахування штрафу контролюючим органом проведено в межах 1095 - денного строку з дати погашення податкового боргу, тобто з дотриманням норм Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.156. п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Згідно п. 102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку зокрема подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пункт 126.1 статті 126 ПК України передбачає, що якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тобто, на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Несплачене у встановлений законом строк узгоджене грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків.

За несплату або несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми податкового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу на умовах, визначених податковим законодавством.

Передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 ПК України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.

Згідно п. 114.1 ст. 114 ПК України, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Таким чином, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 ПК України, тобто штрафні санкції можуть бути застосовані в межах 1095 днів.

При цьому, перебіг строку в 1095 днів, визначеного статтею 102 ПК України, починається з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Отже, установлений законодавцем у ПК України строк, як темпоральна величина, призначений для своєчасної реалізації контролюючими органами як суб`єктами владних повноважень компетенції щодо застосування штрафних санкцій, спричиняючи у разі його пропуску юридично значимі наслідки. Такими юридичними наслідками є звільнення платника податків, як учасника податкових правовідносин, від відповідальності, обмежуючи таким чином період невизначеності щодо останнього, що в кінцевому результаті гарантує дотримання конституційних прав та обов`язків особи, інтересів держави, а також раціональну організацію правозастосовної діяльності. Запровадження таких строків сприяє правовому захисту, забезпеченню стабільності, стійкості існуючої системи правовідносин, а також забезпеченню можливості збору та закріплення доказів вчиненого правопорушення.

Верховний Суд неодноразово за результатами аналізу наведених вище норм ПК України, зокрема, у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 820/3544/17, від 05 липня 2019 року у справі №820/11541/13-а, від 24 листопада 2020 року у справі №520/13377/19, від 05 листопада 2021 року у справі № 640/22711/19 вказував, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 Податкового кодексу України, то відповідно штрафні санкції можуть бути застосовані в межах 1095 днів, з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Так , податковим повідомленням-рішенням від 18.02.2021 року № нараховано штрафні санкції за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань по деклараціям ПДВ за вересень - грудень 2016 року, січень - листопад 2017 року у розмірі 14271,52 гривень.

З матеріалів справи вбачається та враховуючи вищенаведені вимоги Податкового кодексу України , по деклараціях позивача з ПДВ: за вересень 2016 року (від 17.10.2016 року №) граничний строк подання декларації 20.10.2016 року, а граничний строк сплати - 30.10.2016 року, то 1095 денний термін закінчився -30.10.2019року; за жовтень 2016року (від 16.11.2016року №) граничний строк подання декларації 20.11.2016 року, а граничний строк сплати - 30.11.2016 року,1095 денний термін закінчився -30.11.2019 року;за листопад 2016 року (від 19.12.2016 року №) граничний строк подання декларації 20.12.2016 року, а граничний строк сплати - 30.12.2016 року, 1095 денний термін закінчився -30.12.2019 року; за грудень 2016 року (від 17.01.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.01.2017 року, а граничний строк сплати - 30.01.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.01.2020 року; за січень 2017 року (від 16.02.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.02.2017 року, а граничний строк сплати - 28.02.2017 року, 1095 денний термін закінчився -29.02.2020рок); за лютий 2017 року (від 17.03.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.03.2017 року, а граничний строк сплати - 30.03.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.03.2020 року; за березень 2017 року (від 19.04.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.04.2017 року, а граничний строк сплати - 30.04.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.04.2020 року; за квітень 2017 року (від 16.05.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.05.2017 року, а граничний строк сплати - 30.05.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.05.2020року; за травень 2017 року (від 19.06.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.06.2017 року, а граничний строк сплати - 30.06.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.06.2020року; за червень 2017 року (від 18.07.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.07.2017 року, а граничний строк сплати - 30.07.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.07.2020року; за липень 2017 року (від 21.08.2017 року №) граничний строк подання декларації 21.08.2017 року, а граничний строк сплати - 30.08.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.08.2020рок); за серпень 2017 року (від 14.09.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.09.2017 року, а граничний строк сплати - 30.09.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.09.2020 року; за вересень 2017 року (від 19.10.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.10.2017 року, а граничний строк сплати - 30.10.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.10.2020 року; за жовтень 2017 року (від 17.11.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.11.2017 року, а граничний строк сплати - 30.11.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.11.2020 року; за листопад 2017 року (від 13.12.2017 року №) граничний строк подання декларації 20.12.2017 року, а граничний строк сплати - 30.12.2017 року, 1095 денний термін закінчився -30.12.2020 року.

Наведене вище в сукупності вказує, що штрафні санкції за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язання по вищевказаними деклараціям з ПДВ накладені на позивача поза межами строку в 1095 днів, визначеного статтею 102 ПК України , є підставою для скасування такого повідомлення-рішення від 18.02.2021 року № в частині нарахування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань по деклараціям ПДВ за вересень - грудень 2016 року, січень - листопад 2017 року у розмірі 14271,52 грн.

Доводи податкового органу щодо правомірності нарахування позивачу штрафних санкцій на підставі того, що строк визначення зобов`язань повинен починатися саме з дня сплати грошового зобов`язання колегія суддів вважає помилковими, оскільки положенням статті 102 ПК України чітко визначено, що контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Посилання суду першої інстанції на постанови Верховного суду від 03.04.2020 у справі 640/109/19 та від 13.04.2021 у справі 825/5859/18 до уваги колегією суддів не приймаються , оскільки правова позиція викладена у справі №640/109/19 стосується інших правовідносин , а постанова Верховного суду від 13.04.2021 у справі 825/5859/18 згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень взагалі відсутня.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За вищевказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального права, тому судове рішення - підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню .

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 по справі № 520/8379/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 18.02.2021 року № у частині нарахування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов`язань по деклараціям ПДВ за вересень - грудень 2016 року, січень -листопад 2017 року у розмірі 14271,52 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Приватного акціонерного товариства «Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод» судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 2 270,00 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 06.12.2021 року