Справа № 580/4069/21
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2021-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року справа № 580/4069/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Галасун А.О.,

представника позивача: Колесника Д.В. - за ордером,

представника відповідача: Некоз А.В. - за посадою,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янський машинобудівний завод» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`янський машинобудівний завод» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.03.2021 №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 460801 грн.;

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.03.2021 №, яким позивачу відмовлено в праві на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 2677640 грн.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 20.07.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів.

Усною ухвалою суду від 08.09.2021, із занесенням до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче засідання у справі та перейшов до розгляду справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що предметом позапланової перевірки була повнота та правомірність декларування від`ємного значення з податку на додану вартість понад 100 тис. грн. за період діяльності з 01.11.2020 по 30.11.2020. Відповідач при проведенні документальної перевірки не дотримався предмету перевірки, оскільки перевірка бюджетного відшкодування не передбачалась в повідомленні про перевірку, та проведена без законних підстав для її проведення, передбачених п. 200.11 статті 200 Податкового кодексу України. Відповідач не дотримався періоду діяльності, що підлягав перевірці, оскільки незаконно зменшив податковий кредит позивачу за результатами діяльності серпня та вересня місяців 2020 року.

На думку позивача, при проведенні документальної перевірки відповідач не дотримався порядку та правил визначення від`ємного значення, передбаченого статтею 200 Податкового кодексу України. Від`ємне значення з податку на додану вартість зменшено позивачу за результатами листопада місяця на суму 460801 грн., а бюджетне відшкодування зменшено за це й же податковий період в сумі 2677640 грн.

Окрім цього, позивач звернув увагу, що ним у нерезидента в листопаді місяці 2020 року для використання у своїй господарській діяльності придбане виробниче обладнання - вакуумну піч 15VР-669 для термічної обробки деталей. Таке обладнання повністю пройшло митні процедури у відповідності до діючого законодавства України, при цьому були сплачені всі передбачені законом митні збори та податок на додану вартість, що підтверджується вантажно-митною декларацією та виписками банку про сплату податку.

Сплачений податок на додану вартість у сумі 2677640,0 грн. позивач у відповідності до п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу відніс до податкового кредиту податкового періоду листопада місяця і такий податковий кредит взяв участь у розрахунку від`ємного значення цього звітного періоду.

Сума сформованого від`ємного значення, яка заявлена позивачем до відшкодування за результатами податкового періоду листопада місяця, не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України, як це і передбачено пунктом 200.4 статті 200 цього Кодексу, та складається виключно із суми податку, сплаченого у зв`язку із ввезенням необоротних активів на митну територію України.

Позивач вважає незаконним викладене в акті перевірки твердження, що під час перевірки не видалось за можливе встановити наявність та цільове призначення печі опору, оскільки позивач надавав можливість огляду печі, а також надав у перший же день невиїзної документальної перевірки фотографії обладнання із прив`язкою до місця його зберігання, і працівники контролюючого органу оглядали таке обладнання та, при цьому, відібрали пояснення директора з цього приводу.

На підставі наведеного позивач вважає, що висновки акту перевірки базуються на припущеннях та не підтверджуються об`єктивними доказами, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства України, тому підлягають скасуванню.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов проти задоволення адміністративного позову заперечив, мотивуючи свою позицію тим, що у зв`язку з ненаданням в повному обсязі первинних документів, які свідчать про повноту та правомірність декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за періоди, відображені в додатках 2, 3 та 5 декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року, крім документів наданих ТОВ «Кам`янський машинобудівний завод», зазначених в описі від 20.01.2021 №7-41/03, неможливо документально підтвердити суму рядка 16.1 Декларації «Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» всього в сумі 460 801 грн., в тому числі за серпень 2020 року в сумі 235 005 грн., та вересень 2020 року в сумі 225 796 грн., що вплинула на завищення рядка 17 Декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року.

Стосовно податкового повідомлення-рішення №, яким позивачу відмовлено у відшкодуванні з бюджету суми податку на додану вартість у розмірі 2677640 грн. за листопад 2020 року, відповідач зазначив, що з метою підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2020 року головному бухгалтеру Бугаєнко Валентині Вікторівні пред`явлено лист від 19.01.2021 №514/23-00-07-0511 з вимогою провести станом на 22.01.2021 інвентаризацію основних засобів придбаних в листопаді 2020 року в присутності працівників ГУ ДПС у Черкаській області.

За твердженням відповідача, головний бухгалтер підприємства, відмовилась від отримання та підписання другого примірника, про що складено відповідні акти, тому не видалось за можливе встановити наявність та цільове призначення печі опору: Вакуумна піч тип 15VР-669.

Таким чином, на думку відповідача, в порушення п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України підприємством завищено суму бюджетного відшкодування за листопад 2020 року в сумі 2 677 640 гривень, у зв`язку із чим позивачеві відмовлено у бюджетному у відшкодуванні.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, зазначивши, що товариство надало контролюючому органу допуск до перевірки та пакет документів, пов`язаний з предметом перевірки, згідно опису, за період діяльності, вказаний в повідомленні № 4/23-00-07-0507. Під час перевірки перевіряючий, всупереч пп. 20.1.46 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу, почав вимагати від товариства документи та їх копії, які не стосуються предмету перевірки, а саме: документів за податкові періоди серпня та вересня 2020 року, що не зазначені в повідомленні № 4/23-00-07-0507, та які за законом не підлягають позаплановій документальній перевірці.

Позивач мав у своєму розпорядженні документи за всі податкові періоди, однак для перевірки надав лише ті документи та за той період діяльності, які вказані відповідачем у повідомленні № 4/23-00-07-0507 та наданий позивачу в день початку позапланової документальної перевірки запит.

На думку позивача, відповідач мав у своєму розпорядженні декларації позивача за податкові періоди серпня та вересня місяців, тому повинен був передбачити та чітко визначити предмет перевірки та період діяльності, який підлягав перевірці. Відповідач не має жодних вмотивованих доводів про те, що від`ємне значення податку на додану вартість податкового періоду листопада місяця 2020 року розраховане позивачем не правильно.

Отже, позивач вважає, що відповідач незаконно провів позапланову документальну перевірку бюджетного відшкодування, у зв`язку з чим акт такої перевірки є доказом, здобутим з порушенням закону, що призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Відповідно, прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення є неправомірними.

В додаткових поясненнях представник відповідача наполягала на тій обставині, що податковим органом проводилась перевірка дотримання позивачем податкового законодавства при декларуванні податку на додану вартість за листопад 2020 року у податковій декларації, в яку були включені періоди серпня та вересня 2020 року, то і зазначені періоди теж підлягали перевірці.

В ході судового розгляду спору представник позивача позовні вимоги підтримував та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві та додаткових поясненнях.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`янський машинобудівний завод» зареєстроване суб`єктом господарювання, .

На підставі наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 14.01.2021 № 29-п, виданого на підставі п.п.19-1.1.6 п. 19-1.1 ст.19-1, п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п. 78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Черкаській області Чорноносом Сергієм Вікторовичем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Кам`янський машинобудівний завод», , щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.12.2020 № з урахуванням уточнюючого розрахунку від 12.01.2021 № (далі- Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 3338697 грн. (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 2677640 грн.

Копію наказу № 29-п від 14.01.2021 та повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 18.01.2021 № 4/23-00-07-0507 вручено 20.01.2021 головному бухгалтеру ТОВ «Кам`янський машинобудівний завод» Бугаєнко Валентині Вікторівні.

За результатами перевірки складено акт №832/23-00-07-0505/14307430 від 02.02.2021

Згідно висновків акту перевірки, перевіркою встановлено наступні порушення:

- вимог п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20, п. 200.4 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого не підтверджено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2020 року в сумі 2677640 грн;

- вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, що призвело до завищення податкового кредиту за листопад 2020 року на суму 460801 грн., за рахунок завищення показника у рядку 16.1. (колонка Б) даних декларації за серпень 2020 року в сумі 235005 грн. та вересень 2020 року в сумі 225796 грн., в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 460801 грн.

На підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким зменшено позивачу від`ємне значення суми податку на додану вартість за листопад місяць 2020 року у розмірі 460801 грн.;

- № , яким відмовлено позивачу у праві на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за листопад місяць 2020 року у сумі 2677640 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження рішенням ДПС України від 21.05.2021 за №11353/6/99-00-06-01-01-06 та №11387/6/99-00-06-01-01-06 відмовлено у задоволенні скарг позивача на податкові повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає за необхідне зазначити, що в розумінні пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

У відповідності до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Перелік підстав для проведення позапланової перевірки передбачено нормами п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України контролюючий орган проводить позапланову документальну перевірку в разі, якщо платником податку подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.

Розділом V Податкового кодексу, а саме пунктом 200.11 статті 200, встановлено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:

- за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

- з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

З наведеного вбачається, що призначена згідно пп. 78.1.8 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України перевірка може бути проведена за наявності окремо чи одночасно двох умов:

- платником податку подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності достатніх підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу;

- платником податку подано декларацію з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.

Також необхідно враховувати і норму цього ж підпункту (78.1.8), якою встановлюється, що документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Як вбачається з наказу № 29-п від 14.01.2021 спірна перевірка призначена з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Судом встановлено, що від`ємне значення, яке розраховане за результатами податкового періоду, що становить один календарний місяць, відображається в рядку 19 декларації з податку на додану вартість.

Таке значення, у відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В свою чергу податковий кредит звітного (податкового) періоду, у відповідності із пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, складається із сум податків, нарахованих платником податку протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та придбанням послуг, основних засобів, ввезенням товарів або необоротних активів на митну територію України, а також у відповідності із пунктом 200.4 «в» цього Кодексу ще й з суми від`ємного значення, зарахованого з попереднього звітного (податкового) періоду, що відображається в рядку 16.1 декларації звітного (податкового) періоду.

Отже, виходячи з наведеного, податковий кредит позивача за податковий період листопада місяця 2020 року повинен складатися із сум податків, нарахованих ним протягом цього звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та придбанням послуг, основних засобів, ввезенням товарів або необоротних активів на митну територію України.

За наведених обставин, з урахуванням предмету перевірки який визначений в наказі № 29-п від 14.01.2021, податковий орган повинен перевіряти саме від`ємне значення з ПДВ, яке сформовано саме в листопаді 2020 року.

Від`ємне значення попередніх звітних періодів може бути перевірено в межах 60 календарних днів з дати подачі відповідної декларації з ПДВ.

Всупереч наведеному, контролюючий орган, за результатами документальної перевірки, протиправно зменшив позивачу від`ємне значення ПДВ, яке сформоване за рахунок попередніх звітних періодів серпня та вересня місяців 2020 року, оскільки кінцевим строком проведення даного виду перевірки цих періодів є 30.11.2020, тоді як перевірку розпочато 20.01.2021.

Визначений наказом № 29-п від 14.01.2021 предмет перевірки не передбачає повноважень щодо перевірки від`ємного значення ПДВ листопада 2020 року, яке сформоване у серпні та вересні місяцях 2020 року.

Контролюючий орган мав у своєму розпорядженні декларації позивача за серпень та вересень 2020 року, тому він повинен був передбачити та чітко визначити предмет перевірки, однак цього не зробив, у зв`язку з чим вийшов за межі предмету перевірки.

Суд також приймає до уваги, що на виконання запиту відповідача від 18.01.2021 №446/6/23-00-07-0511, який отримано головним бухгалтером позивача 20.01.2021, останньою в цей же день надано перевіряючому пакет документів за описом № 07-41/03 від 20.01.2021 щодо предмету перевірки в кількості 418 аркушів за період діяльності, який вказаний в повідомленні № 4/23-00-07-0507, в тому числі і протокол результатів інвентаризації від 07.12.2020.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача щодо ненадання платником на вимогу контролюючого органу документів, які охоплені предметом перевірки.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач вийшов за межі предмету документальної позапланової перевірки в частині зменшення від`ємного значення з ПДВ за серпень 2020 року в сумі 235005 грн. та за вересень 2020 року в сумі 225796 грн., а всього 460801 грн., у зв`язку з чим акт перевірки в цій частині є доказом, здобутим з порушенням Закону, що призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Відповідно, прийняте на його підставі податкове повідомлення - рішення № від 10.03.2021 є неправомірним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 14 червня 2018 року у справі №812/1028/17.

Оцінюючи правомірність податкового повідомлення - рішення № , яким відмовлено позивачу у праві на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за листопад місяць 2020 року у сумі 2677640 грн., суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 цієї статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом першим пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пункт 201.8 вказаної статті передбачає, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до першого та другого абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, належним чином оформлені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні є підставою для покупця товарів на віднесення сум ПДВ в накладних до податкового кредиту.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи позивачем у нерезидента SEKO/WARWICK (Польща) на підставі договору від 19.02.2020 для використання у своїй господарській діяльності придбане виробниче обладнання - вакуумну піч 15VP-669 для термічної обробки деталей.

Вказане обладнання ввезено на митну територію України на підставі вантажної митної декларації №UA100680/2020/202284 від 02.11.2020.

Позивачем згідно платіжного доручення №1108 від 02.11.2020 сплачено податок на додану вартість в сумі 2678000 грн. у розмірі 20% від митної вартості обладнання.

Сплачений податок на додану вартість у сумі 2677640,0 грн. позивач у відповідності до п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу відніс до податкового кредиту податкового періоду листопада місяця 2020 року і такий податковий віднесено до розрахунку від`ємного значення цього звітного періоду.

Крім цього, позивачем подано заяву від 21.12.2020 про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок в установі банку в розмірі 2677640 грн., що відповідає сумі ПДВ сплаченій під час митного оформлення обладнання.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 травня 2020 року у справі №817/743/16, у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені відповідними митними деклараціями.

Аналогічного правового висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №480/660/19, зазначивши, що контролюючий орган безпідставно пов`язував право на податковий кредит із моментом завершення митних формальностей, адже положення статті 198 ПК України чітко вказують на момент, з якого у платника податку виникає право на формування податкового кредиту - дата сплати податку за податковими зобов`язаннями. У цій справі Верховний Суд зазначив, що документи повинні розглядатися виходячи з їх змісту, а не особливостей їх оформлення. Подання декларації до митних органів є юридично значимим фактом, який тягне за собою виникнення обов`язків зі сплати податків, а тому, відповідно, датою виникнення податкових зобов`язань є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Сума сформованого від`ємного значення, яка заявлена позивачем до відшкодування за результатами податкового періоду листопада місяця, не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України, як це і передбачено пунктом 200.4 статті 200 цього Кодексу та складається виключно із суми податку, сплаченого у зв`язку із ввезенням необоротних активів на митну територію України.

За наведених обставин позивача не може бути позбавлено бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 2677640 грн.

Щодо твердження відповідача про відмову позивача провести інвентаризацію руху товарно-матеріальних цінностей станом на 22.01.2021, суд зазначає, що вказана вимога викладена відповідачем в листі №514/6/23-00-07-0511 від 19.01.2021.

Відомостей про отримання вказаного листа в межах строку проведення перевірки з 20.01.2021 по 26.01.2021 матеріали справи не містять.

Відповідачем надано до суду копію акту №14/23-00-07-0506/14307430 від 21.01.2021, в якому викладені відомості про відмову головного бухгалтера позивача ОСОБА_1 від отримання листа №514/6/23-00-07-0511 від 19.01.2021.

Суд вважає зазначений доказ неналежним підтвердженням відмови позивача від проведення інвентаризації, оскільки акт відмови складений одноособово ревізором-інспектором ОСОБА_2 без залучення сторонніх осіб у якості свідків.

Окрім цього, суд зважає на ту обставину, що в даному випадку проводилась позапланова документальна невиїзна перевірка, яка повинна проводитись у приміщенні податкового органу та не передбачає особистої участі представників платника податків у її проведенні. Відповідачем не надано до суду доказів отримання головним бухгалтером позивача ОСОБА_1 виклику до ГУ ДПС у Черкаській області для отримання листа №514/6/23-00-07-0511 від 19.01.2021, тому суд вважає непереконливими твердження про відмову останньої від отримання даного листа.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що позивач не відмовлявся від проведення інвентаризації. Більш того, позивач листом №01-22/7 від 28.01.2021 повідомив контролюючий орган, що серед документів, які надані 20.01.2021 до перевірки знаходився протокол повної інвентаризації від 07.12.2020, яка проведена товариством перед поданням річної фінансової звітності.

Суд відхиляє викладене представником відповідача твердження, що в наданому позивачем протоколі інвентаризації від 07.12.2020 вказано про відсутність на підприємстві матеріальних цінностей, оскільки при дослідженні судом протоколу встановлено, що в ньому вказано про відсутність саме розбіжностей між фактичною наявністю матеріальних активів та зобов`язань і даними бухгалтерського обліку.

Судом допитано в судовому засіданні в якості свідка головного державного ревізора-інспектора ГУ ДПС у Черкаській області ОСОБА_2 , який повідомив суду, що він направляв запит представнику позивача щодо надання документів, що підвереджують формування від`ємного значення за податкові період діяльності позивача за серпень та вересень 2020 року, і після відмови складав акти про ненадання документів. Свідок пояснив, що зв`язок із головним бухгалтером позивача ОСОБА_1 здійснювався в телефонному режимі та ним неодноразово ставилася вимога про огляд печі опору на території позивача, однак його вимоги позивачем не виконані.

Допитана в якості свідка головний бухгалтер ТОВ «Кам`янський машинобудівний завод» ОСОБА_1 , пояснила суду, що перевірка проводилася в період запровадження Кабінетом міністрів України посиленого карантину з 8 по 24 січня 2021 року. В той час на підприємстві діяв наказ про обмеження роботи підприємства в режимі дистанційної роботи та гнучкого графіку, копія якого долучена до матеріалів справи. В телефонному режимі їй повідомлено про необхідність прибуття на 20.01.2021 о 10.30 в приміщення ДПС в м. Сміла для отримання наказу та повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Свідок зазначила, що 20.01.2021 їй вручено наказ № 29-п від 14.01.2021та повідомлення від 18.01.2021 за № 4/23-00-07-0507. Відразу після отримання наказу та повідомлення 20.01.2021 в 10.40 нею надано копії документів для перевірки, завірені особистим підписом і печаткою позивача в повному обсязі відповідно запиту № 446/6/23-00-07-0511 від 18.01.2021, який вона отримала одночасно з наказом на перевірку, та опису таких документів в кількості 418 шт. Одночасно з копіями документів ревізору надано фотоматеріали з місця фактичного знаходження придбаного обладнання в листопаді 2020 року. Свідок ОСОБА_1 також повідомила, що 21.01.2021 о 9.55 з телефону директора позивача ОСОБА_3 здійснений дзвінок на офіційну консультаційну лінію контактного центру ДПС на телефон для уточнення за який період діяльності потрібно надати документи для перевірки на основі отриманого наказу, повідомлення та запиту, де у відповідь їй повідомили, що документи потрібно подавати за листопад 2020 року, які і надані ревізору в повному обсязі 20.01.2021 згідно опису.

Крім того, ОСОБА_1 повідомила, що 05.02.2021 представниками опертивних підзрозділів ДПС в присутності директора здійснено огляд обладнання в місці його фактичного знаходження та зроблено фотознімки і також були надані копії документів на їх придбання, підтвердженням є пояснення директора, що міститься в матеріалах справи. Свідок ОСОБА_1 також акцентувала увагу суду на тому, що контролюючим органом за матеріалами документальної перевірки зменшено саме податковий кредит в повному обсязі за серпень та вересень 2020 року в той час, коли позивачем правильно сформований податковий кредит за ці податкові періоди на основі зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН. Також ОСОБА_1 повідомила за податкові періоди серпень та вересень 2020 року податкові декларації подавались своєчасно з боку контролюючого органу жодних заперечень та запитів на адресу позивача не надходило. На протязі перевірки з 20.01.2021 - 26.01.2021 жодного питання по суті перевірки не задавалось, а також додаткових запитів про надання копій документів не отримували окрім запиту згідно якого надано копії документів. ОСОБА_2 жодного разу не звертався до позивача із проханням оглянути піч опору на території позивача. Свідок ОСОБА_1 зазначила що в листі-відповіді № 01-22/7 від 28.01.2021, який позивачем направлений на адресу ГУ ДПС у Черкаській області повідомлено, що товариство не буде перешкоджати контролюючому органу оглянути таке обладнання з метою спростування сумнівів, які в нього виникли.

Заслухавши пояснення свідків, суд дійшов висновку, що позивачем не чинились перешкоди у проведенні перевірки та надано витребувані первинні бухгалтерські документи, які стосуються періоду та предмету проведення перевірки.

За таких обставин, викладене в акті перевірки твердження, що в ході перевірки не видалось за можливе встановити наявність та цільове призначення печі опору, суд вважає безпідставним та таким, що не ґрунтується на належних доказах, тому позивач тільки на цій підставі не може бути позбавлений бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2020 року.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду.

Вказане є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 10.03.2021, яким відмовлено позивачу у праві на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за листопад місяць 2020 року у сумі 2677640 грн.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.03.2021 №, №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янський машинобудівний завод» (20801, Черкаська область, м. Кам`янка, вул. Героїв Майдану, 40, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 04.11.2021.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО