Справа № 160/14474/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
20.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи на посаді підземного машиніста електровоза 4-го розряду з повним робочим днем під землею з 03.03.1998 року по 15.12.1998 року;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи періоди навчання за професією в «Учбовому курсовому комбінаті об`єднання державних підприємств по видобутку вугілля» з 03.04.1995 року по 17.05.1995 року - курси за спеціальністю гірник підземний; з 18.03.1998 року по 24.06.1998 року - курси за спеціальністю «машиніст електровозу підземний»;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу, роботу на шахті «Благодатна» ДХК «Павлоградвугілля» (ВСП ШУ «Героїв Космосу») в період з 27.10.1999 року по 11.11.1999 року та з 12.11.2004 року по 12.11.2005 року на посаді машиніста електровоза підземного з повним робочим днем у шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно поданої заяви з 11.11.2020 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
27.09.2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року у справі № 160/1529/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до загального страхового стажу час відбуття покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 03 березня 1998 року по 15 грудня 1998 року. Оскільки відповідач вважає, що вказаним рішенням суду відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду з 03 березня 1998 року по 15 грудня 1998 року до пільгового стажу, відповідачем зараховано вказаний період до страхового стажу позивача та повторно розглянуто заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач стверджує, що питання щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи на посаді підземного машиніста електровоза 4-го розряду з повним робочим днем під землею з 03.03.1998 року по 15.12.1998 року розглядалося Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/1529/21 та відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання за професією в «Учбовому курсовому комбінаті об`єднання державних підприємств по видобутку вугілля» з 03.04.1995 року по 17.05.1995 року - курси за спеціальністю гірник підземний; на шахті «Благодатна» ДХК «Павлоградвугілля» (ВСП ШУ «Героїв Космосу») в період з 27.10.1999 року по 11.11.1999 року та з 12.11.2004 року по 12.11.2005 року на посаді машиніста електровоза підземного з повним робочим днем у шахті зазначає, що відповідачем зараховано ці періоди до пільгового стажу позивача за Списком №1. Також вказує, що період навчання на курсах за спеціальністю машиніста електровозу підземного з 18.03.1998 року по 24.06.1998 року припадає на час відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 03.03.1998 року по 15.12.1998 рік. Також, відповідач зазначає, що вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно поданої заяви з 11.11.2020 року виходить за межі шестимісячного строку, встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Павлоградським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 11.05.1999 року.
11.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 23.11.2020 року №0400-010303-8/111349 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства) повідомило позивача, що загальний стаж його роботи становить 26 років 9 місяців 16 днів, в тому числі пільговий стаж - 24 роки 2 місяці 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії.
Не погоджуючись з відповідачем щодо незарахування періоду з 03.03.1998 року по 15.12.1998 року (відбування покарання у виді виправних робіт) до загального та пільгового стажу, а відтак і з висновком відповідача про відсутність права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу, позивач звернувся до суду позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області від 23.11.2020 року № 0400-010303-8/111349 про розгляд звернення;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до страхового та пільгового стажу роботи час відбуття покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з утриманням в дохід держави 10% заробітної плати щомісячно з 03 березня 1998 року по 15 грудня 1998 року;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію ОСОБА_1 , з урахуванням періодів роботи під час відбуття покарання без позбавлення волі за місцем роботи шахта «Благодатна «в/о «Павлоградвугілля» у період з 03.03.1998 року по 15.12.1998 року відповідно поданої заяви з 17 вересня 2020 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року у справі № 160/1529/21, яке набрало законної сили 08.04.2021 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, яке оформлено листом від 23.11.2020 року № 0400-010303-8/111349. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до загального страхового стажу час відбуття покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 03 березня 1998 року по 15 грудня 1998 року, також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вирішити питання про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідно до поданої заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ч. 3 ст. 144 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Також, рішенням № 44 від 05.07.2021 року про відмову в призначенні пенсії відповідач відмовив у зарахування періоду проходження строкової військової служби з 23.12.1992 року по 25.11.1994 рік, згідно з уточнюючою довідкою № 4/128 від 24.02.2020 року, оскільки відсутні посилання на первинний документ. Також, вказано, що вирішено відмовити в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Листом № 25937-19575/Б-01/8-0400/21 від 04.08.2021 року повідомив позивача, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року у справі № 160/1529/21 позивачу зараховано до страхового стажу період роботи з 03.03.1998 року по 15.12.1998 рік та оскільки зазначеним рішенням суду не було зобов`язано відповідача зарахувати вказаний період роботи до пільгового стажу, після перерахунку страховий стаж склав 28 років 18 днів, у тому числі пільговий стаж 24 роки 6 місяців 9 днів. Оскільки пільговий стаж становить менше 25 років на підземних і відкритих роботах, передбачених ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, позивачу було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Додатково відповідач зазначив, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову службу особа навчалася за фахом у професійному-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, передбачала право на пенсію на пільгових умовах. Так як строкову службу позивач проходив в період з 23.12.1992 року по 25.11.1994 рік, а період роботи на посадах, зазначених у Списку робіт і професій № 202, розпочинається з 24.03.1995 року, відсутні підстави для зарахування проходження строкової військової служби до пільгового стажу.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Прийняті відповідачем рішення № 44 від 05.07.2021 року та лист №25937-19575/Б-01/8-0400/21 від 04.08.2021 року стосуються відмови відповідача у зарахуванні до пільгового стажу позивача періодів проходження строкової військової служби з 23.12.1992 року по 25.11.1994 рік та часу відбуття покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 03.03.1998 року по 15.12.1998 рік.

Позовна заява взагалі не містить вимоги щодо зарахування до стажу періоду проходження строкової військової служби з 23.12.1992 року по 25.11.1994 року. Також у позові відсутні обставини та обґрунтування щодо зарахування до стажу періоду проходження строкової військової служби з 23.12.1992 року по 25.11.1994 року.

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.07.2021 року № 44 про відмову в призначенні пенсії та листа № 25937-19575/Б-01/8-0400/21 від 04.08.2021 року.

Як видно з позовної заяви, позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу наступні періоди роботи:

- з 03.03.1998 року по 15.12.1998 року - на посаді підземного машиніста електровоза 4-го розряду з повним робочим днем під землею;

- з 03.04.1995 року по 17.05.1995 року - навчання за професією в «Учбовому курсовому комбінаті об`єднання державних підприємств по видобутку вугілля» курси за спеціальністю гірник підземний;

- з 18.03.1998 року по 24.06.1998 року - навчання за професією в «Учбовому курсовому комбінаті об`єднання державних підприємств по видобутку вугілля» курси за спеціальністю «машиніст електровозу підземний»;

- з 27.10.1999 року по 11.11.1999 року та з 12.11.2004 року по 12.11.2005 року на посаді машиніста електровоза підземного з повним робочим днем у шахті «Благодатна» ДХК «Павлоградвугілля» (ВСП ШУ «Героїв Космосу»).

Відповідач у відзиві стверджує, що зазначені позивачем у позові періоди з 03.04.1995 року по 17.05.1995 року, з 27.10.1999 року по 11.11.1999 року та з 12.11.2004 року по 12.11.2005 року відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1, а період з 18.03.1998 року по 24.06.1998 року припадає на час відбуття покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 03.03.1998 року по 15.12.1998 року.

При цьому, прийняті відповідачем рішення № 44 від 05.07.2021 року та лист №25937-19575/Б-01/8-0400/21 від 04.08.2021 року не стосувалися періодів, які позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати, тобто у зарахуванні вказаних періодів відповідачем позивачу не було відмовлено, а тому спір з цього приводу між учасниками справи відсутній.

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу періодів з 03.04.1995 року по 17.05.1995 року, 18.03.1998 року по 24.06.1998 року, з 27.10.1999 року по 11.11.1999 року та з 12.11.2004 року по 12.11.2005 року.

Щодо позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу періоду з 03.03.1998 року по 15.12.1998 року на посаді підземного машиніста електровоза 4-го розряду з повним робочим днем під землею суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося судом, позивач звертався до суду за захистом своїх порушених прав щодо незарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу роботи час відбуття покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 03 березня 1998 року по 15 грудня 1998 року та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року у справі № 160/1529/21, яке набрало законної сили 08.04.2021 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, яке оформлено листом від 23.11.2020 року № 0400-010303-8/111349. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до загального страхового стажу час відбуття покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з 03 березня 1998 року по 15 грудня 1998 року, також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вирішити питання про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідно до поданої заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ч. 3 ст. 144 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач, на виконання вказаного судового рішення зарахував до загального страхового стажу спірний період.

За таких обставин, спір в цій частині вирішено під час розгляду справи №160/1529/21 та обставини встановлені рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року у справі № 160/1529/21, яке набрало законної сили 08.04.2021 року, не потребують доказування при розгляді цієї справи, у якій беруть участь ті самі особи (особа, стосовно якої встановлено ці обставини) відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, судом не встановлено порушення відповідачем як суб`єктом владних повноважень прав позивача у цій частині. Відтак, позовні вимоги у цій частині також не підлягають задоволенню.

Як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно поданої заяви з 11.11.2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про відмову у задоволенні позовної заяви.

Відповідно до норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський