Справа № 343/2112/21
Суддя: Тураш В. А.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2112/21
Провадження №: 2-а/0343/40/21
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора ВП №2 (м.Сокаль) Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, рядового поліції Галів Олега Петровича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 29.10.2021 в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора ВП №2 (м.Сокаль) Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, рядового поліції Галів Олега Петровича, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.10.2021 серії ЕАО № 493921 про накладення на нього, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу розмірі 850 грн, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.10.2021 він, ОСОБА_1 , близько першої години ночі керував транспортним засобом Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по автодорозі. В населеному пункті с. Поториця його зупинили без будь-яких підстав працівники поліції. Обійшовши його транспортний засіб, вони представилась, і повідомили його, що він порушив правила дорожнього руху, п. 2.9 в, ПДР України, а саме те, що він керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 метрів.

Вийшовши з автомобіля, він оглянув транспортний засіб, та побачив, що сказане не відповідає дійсності, обидва номерні знаки були достатньо чистими, підсвічувалися та добре проглядатися.

Він вказаний факт заперечив, але тут же протер номерні знаки, та пояснив, що їде здалеку, і на знаках наявне незначне накладення пилу, що відповідає умовам технічної експлуатації автомобіля.

На його заперечення працівники поліції роз`яснили що він має право оскаржити складену ними постанову в суді. Також пояснили, що судовий збір при цьому буде сплачений ним більший, як штраф, що йому зараз випишуть. Не зважаючи на його заперечення працівник поліції склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення від 23.10.2021 за ст. 121 ч. 6 КУпАП та наклав на нього адмінстягнення у вигляді штрафу у сумі 850 гривень.

Вважає винесену постанову незаконною, виходячи з наступного.

Вважає що працівники поліції зупинили його транспортний засіб безпідставно, так як ст. 35 Закону України «Про національну поліцію України» встановлює вичерпний перелік підстав, коли поліцейський може зупиняти транспортний засіб та коли зобов`язаний це зробити. Забруднення номерного знаку в цей перелік не входить.

Відповідно до ч.3 ст. 35 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Однак цього зроблено не було, йому не роз`яснили який саме знак (передній чи задній) забруднений, не проводилось жодних замірів ,щоб видимість елементів знаку можна було провірити з відстані 20 метрів, як того вимагають ПДР та КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, жодних доказів про вчинення ним вказаного правопорушення працівниками поліції не додається, хоча на їхні мобільні камери, які очевидно що були увімкнені, має бути видно що номерні знаки достатньо чисті, та будь які заміри не проводились, щоб можна було стверджувати, що за 20 метрів не видно символів номерного знаку.

Належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт видимості елементів знаку менш ніж за 20 метрів від автомобіля.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2021 відкрито провадження у справі № 343/2112/21 за адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора ВП №2 (м.Сокаль) Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, рядового поліції Галів Олега Петровича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та призначено підготовче засідання. Відповідачам в строк до 24 листопада 2021 року запропоновано подати відзив на позов.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.11.2021 закрито підготовче провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора ВП №2 (м.Сокаль) Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, рядового поліції Галів Олега Петровича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 , та його представник адвокат Івашків В.М. ( ордер серії ІФ №087033 а.с.22) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили ухвалити рішення,яким скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.10.2021 серії ЕАО № 493921 про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу розмірі 850 грн, а провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області та відповідач інспектора ВП №2 (м.Сокаль) Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, рядовий поліції Галів О.П. в судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки не повідомили,заперечень та матеріалів, що були взяті до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення, не надали, хоч про час, день та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.10,11,20,21). Відзиву або заперечень на позовну заяву відповідачами не надано.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника,дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодот предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або

мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Диспозицією ч.6 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів). На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до пп.В п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4939021 від 23 жовтня 2021, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, зокрема за те, що він 23.10.2021 о 01:10 год. в с.Поториця по вул.Зелена, керував т/з із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 метрів, чим порушив п.2.9 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП. Постановою накладено адміністративне стягнення на нього у вигляді штрафу розмірі 850,00грн. (а.с.4).

Як пояснив в судовому засіданні позивач, він 23.10.2021 близько першої години ночі керував транспортним засобом Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по автодорозі. В населеному пункті с. Поториця його зупинили без будь-яких підстав працівники поліції, обійшовши його транспортний засіб, вони представилась, і повідомили його, що він порушив правила дорожнього руху, п. 2.9 в, ПДР, а саме те, що він керував транспортним засобом із забрудненим номерні знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 метрів. Вийшовши з машини, він оглянув транспортний засіб, та побачив що сказане не відповідає дійсності, обидва номерних знаки були достатньо чистими, підсвічувалися та добре проглядатися. Він вказаний факт заперечив, але тут же протер номерні знаки, та пояснив, що їде здалеку, і на знаках наявне незначне накладення пилу що відповідає умовам технічної експлуатації автомобіля. Не зважаючи на його заперечення працівник поліції склав постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган

(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачами на вимогу суду відзиву, у встановлені Законом строки, або інших доказів правомірності складання оскаржуваної постанови надано не було, доказів порушення позивачем ч. 6 ст.121 КУпАП немає, правомірність своїх дій та правомірність прийняття оскаржуваної постанови не доведено.

Позивач категорично заперечує факт скоєного адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву, у встановлені Законом строки, на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП не може бути здійснено, за відсутності доказів вчинення такого правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім того, у п. 7 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення та не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчиненого правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачі не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідачі мали можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, однак, їх небажання надавати докази в судовому засіданні дало суду право вирішити справу, обмежившись доказами наданими позивачем.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Суд бере до уваги, що відповідачами не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності.

В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, які стверджували б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача сплаченого судового збору, суд враховує наступне.

Ч. 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки, судовий збір відноситься в розумінні ч. 1 ст. 132 КАС України до складу судових витрат, тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.3).

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 121, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 139, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора ВП №2 (м.Сокаль) Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, рядового поліції Галів Олега Петровича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4939021 від 23 жовтня 2021 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 850, 00 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: вул. Генерала Григоренка,3 м.Львів,) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 454.00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 житель АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Головне управління Національної поліції в Львівській області, вул. Генерала Григоренка,3 м. Львів, 79000.

Інспектор ВП №2 (м.Сокаль) Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, Галів Олег Петрович , м.Сокаль вул.Міцкевича,9 Львівської області, 80000.

Суддя: