Справа № 713/2525/21
Суддя: КИБИЧ І. А.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/2525/21
Провадження №2-а/713/34/21
РІШЕННЯ

іменем України

07.12.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кибича І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., за участю представника позивача Маніліча І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Маніліч Іван Денисович до інспектора СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берника Івана Дмитровича, Головного управління національної поліції у Чернівецькій області, про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відповідачів інспектора СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берника І.Д., Головного управління національної поліції у Чернівецькій області.

У позові вказував, що постановою інспектора СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капрала поліції Берник І.Д. серії БАБ №861935 від 31.10.2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі його, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.6 КУпАП. Згідно постанови - «31.10.2021 року біля 17-20 години в с.Мілієве по вул.Татаринській, водій керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби без підсвітки номерного знаку, чим порушив п.2.9 «в» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.121 ч.6 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Вважає дану постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки 31.10.2021 року, біля 17-20 години в с.Мілієве по вул.Татарській, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу інспектора СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капрала поліції Берника І.Д. зупинився в світлу пору доби, на протязі тривалого терміну часу вони перевіряли його документи, а потім почали оглядати автомобіль і сказали, що не має підсвітки номерного знаку, побачив, що в той день йому хтось вирвав під світку та про це сказав поліцейським, тому що напередодні вона була, але поліцейські цього не перевірили. Тому викладені у оскаржуваній постанові обставини є надуманими і ґрунтуються виключно на припущеннях інспектора СРПП капрала Берник І.Д. Будь-які докази, які підтверджували наявність адміністративного правопорушення з його боку відсутні. З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови інспектор СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капрал поліції Берник І.Д. - жодних доказів не досліджував. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, є недоведеним належними та допустимими доказами. Інспектором під час винесення оскаржуваної постанови не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачених ст.280 КУпАП, та не наведено мотивів відхилення його доводів про те, що він пункту 2.9 «в» ПДР України не порушував.

Вважає, що постанова від 31.10.2021 року, винесена інспектором СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капралом поліції Берником І.Д. за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ним п.2.9. «в» ПДР України, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до нього інспектором виконані вимоги ст.ст.268, 280, 283 КУпАП та вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 (із змінами, внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ №318 від 13.04.2018 року).

Тобто оскаржувана постанова інспектором прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та її скасування.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капрала поліції Берника І.Д. серії БАБ № 861935 від 31.10.2021 року про накладення відносно нього, адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень. Справу про адміністративне правопорушення відносно провадження закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - Маніліч І.Д. позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в адміністративному позові, просив задовольнити.

В судове засідання інспектор СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берника І.Д. не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судове засідання представник ГУНП в Чернівецькій області не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Гроссу Д. надійшов відзив, де зазначив, що позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими. 31.10.2021 року о 17-30 год. інспектором СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капралом поліції Берником І.Д., під час патрулювання було виявлено, що ОСОБА_1 в порушення підпункту в пункту 2.9 ПДР, керував транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби. На підставі вищевказаного порушення ПДР, поліцейським винесена постанова, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.6 КУпАП. ОСОБА_1 при винесенні постанови було роз`яснено права, в тому числі і право на захист, положення ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП, що у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби буде стягнуто з правопорушника подвійний розмір штрафу. Факт роз`яснення ОСОБА_1 вищезазначених норм, підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського, посилання на яке міститься а п.7 оскаржуваної постанови. Безпідставним та необґрунтованим є твердження ОСОБА_1 про те, що ним була здійснена зупинка в світлу пору доби. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, часом вчинення адміністративного правопорушення зазначено 17-30 год. Згідно п.1.10 ПДР визначено, що темна пора доби частина доби від закінчення вечірніх (30 хв. після заходу сонця) до початку ранкових сутінків (30 хв. до сходу сонця). Згідно інформації в мережі Інтернет у м.Чернівці 31.10.2021 року захід сонця відбувся о 16-58 год., тобто номерний знак мав бути освітлений після 17-28 год. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 керував транспортним засобом до його повної зупинки у темну пору доби. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши представника позивача Маніліча І.Д., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2021 року о 17-30 год. поліцейським СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капралом поліції Берником І.Д. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серія БАБ №861935 від 31.10.2021 року. Зі змісту постанови вбачається, що 31.10.2021 року о 17 год. 30 хв. було встановлено, що ОСОБА_1 , в с.Мілієве по вул.Татаринська, Вижницького району Чернівецької області, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_1 , здійснив рух на транспортному засобі з номерним знаком, що був неосвітлений в темну пору доби, чим порушив п.2.9 В ПДР. До ОСОБА_1 інспектором поліції застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Відповідно до ст.121 ч.6 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2021 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до п.30.2 ПДР на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів). На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Згідно з п.п. в) п.2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п. 1.10 ПДР темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця.

В обґрунтування незгоди з оскаржуваною постановою позивач та його представник посилається на те, що дізнався про пошкоджене освітлення номерного знаку того ж дня, оскільки замітив, що невідома особа вирвала підсвітку, про що повідомив працівників поліції.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 6 статті 121 КУпАП у даному випадку встановленню підлягають наступні обставини:

- чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності;

- чи освітлювався номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення інспектор зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, Ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п.2 Інструкції, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п.2 Розділу ІІІ Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення. Для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КУпАП, відповідачем надано відеодиск із записами зафіксованими інспектором на бодікамеру.

З дослідженого в судовому засіданні та долученого до матеріалів справи відеодиску, де наявний запис камери відео реєстратора поліцейських, вбачається, що під час зупинки ОСОБА_1 в темну пору доби, задній номерний знак не освітлювався. Усунути на місці несправність було неможливо, оскільки проводи були вирвані. Окрім того, з відеодоказів вбачається, що позивач не заперечує, що керував транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби.

Таким чином, інформація з відеофайлів підтверджує керування позивачем транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби, що є порушенням п.2.9.в ПДР, і відповідальність за яке, передбачена ст.121 ч.6 КУпАП.

Відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції є належним та допустимим доказом факту вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення. Даний доказ був взятий до уваги інспектором поліції під час розгляду справи, оскільки про нього міститься відповідний запис в постанові інспектора.

Судом враховано, що вина у адміністративному правопорушенні, передбаченому ст.121 ч.6 КУпАП, може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності, а адміністративне стягнення за ст.121 ч.6 КУпАП накладається, саме за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ст.121 ч.6 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 ч.6 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розділі IV Інструкції зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також за наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Положеннями статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідачем доведено належними та допустимими доказами, що поліцейським СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берником І.Д. під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови виконано вимоги ст.268 КУпАП та враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст.280 КУпАП, а доводи позивача є необґрунтованими та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене порушення.

Судом встановлено та відповідачем доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом вимог п.п. в) п.2.9 ПДР, та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КУпАП.

За встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що постанова серії Серія БАБ №861935 від 31.10.2021 року, винесена поліцейським СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берником І.Д. у спосіб, передбачений нормами КУпАП та ЗУ «Про Національну поліцію», з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підстав для визнання її протиправною та скасування немає.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов ОСОБА_1 , про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121 ч.6, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Постанову поліцейського СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берника Івана Дмитровича Серія БАБ №861935 від 31.10.2021 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень - залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Маніліч Іван Денисович до інспектора СРПП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берника Івана Дмитровича, Головного управління національної поліції у Чернівецькій області, про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділу VШ Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Головне управління національної поліції в Чернівецькій області, юридична адреса: м. Чернівці, вул.Головна, 24, ідентифікаційний код юридичної особи: 401090794;

поліцейський сектору реагування патрульної поліції Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області Берник Іван Дмитрович, 59200, м.Вижниця, вул.Шухевича, 4, Чернівецька область.

Суддя Іван КИБИЧ