Справа № 160/22917/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Серпіковій А.Ю.
представника позивача Алексєєнка М.І.
представника відповідача Куліковської А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-
Дніпропетровська обласна прокуратура (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якій просить визнати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегового В.С. від 01.11.2021 про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру у виконавчому провадженні ВП №66760902 протиправною та скасувати.
В обґрунтування позову зазначено, що 09.11.2021 до Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегового В.С. від 01.11.2021 про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру через невиконання без поважних причин боржником рішення. До Дніпропетровської обласної прокуратури 12.10.2021 надійшла вимога державного виконавця про надання письмового пояснення щодо причин невиконання судового рішення у справі №160/179/21. На вказану вимогу було надана відповідь 27.10.2021 щодо причин невиконання рішення суду, долучено копію листа до Офісу Генерального прокурора та проінформовано державного виконавця, що відповіді на цей лист не отримано. Проте, державний виконавець 01.11.2021 виніс постанову про накладення штрафу, в якій зазначив, що боржником не надано жодної відповіді на вимогу, що не відповідає дійсності. Отже, невиконання рішення суду у справі №160/179/21 зумовлено об`єктивними причинами, інформація на вимогу державного виконавця надавалась повно та своєчасно. Відтак, на думку позивача, постанова від 01.11.2021 у виконавчому провадженні №66760902 є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 23.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України і призначено судове засідання на 03.12.2021.
01.12.2021 до суду надійшов відзив від відповідача, в обгрунтування своєї позиції останній зазначив, що у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №66760902 по виконанню виконавчого листа №160/179/21 виданого 25.08.2021 про зобов`язання Дніпропетровську обласну прокуратуру нарахувати заробітну плату ОСОБА_1 з 26.03.2020 по 30.12.2020. Боржником за виконавчим провадженням є Дніпропетровська обласна прокуратура. 08.09.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження до виконання та до відома. Пунктом 2 постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів у відповідності до частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження». 12.10.2021 державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу щодо причин невиконання рішення суду, а також заходів, які вживаються з метою його фактичного виконання. Станом на 01.11.2021 боржником не надано жодної відповідь на вимогу державного виконавця чи постанову про відкриття виконавчого провадження.
В судовому засіданні 03.12.2021 оголошено перерву до 07.12.2021.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі; представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №160/179/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №160/179/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 в адміністративній справі №160/179/21 скасовано, у справі прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 заробітної плати з 26.03.2020 року по 30.12.2020 року, в порядку та в розмірах передбачених ч. ч. 2, 3-5 та 7 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов`язано Дніпропетровську обласну прокуратуру нарахувати заробітну плату ОСОБА_1 з 26.03.2020 року по 30.12.2020 року , у порядку та спосіб визначений ч.ч. 2, 3-5 та 7 ст. 81 Закону України Про прокуратуру;

- зобов`язано Дніпропетровську обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, які складають різницю між фактично отриманою з 26.03.2020 року по 30.12.2020 року заробітною платою та належною до виплати заробітною платою, розрахованою у порядку та спосіб, що визначений ч. ч. 2, 3-5 та 7 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", з відповідним відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів;

- в решті позовних вимог відмовлено.

25.08.2021 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист ОСОБА_1 .

08.09.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66760902 щодо зобов`язання Дніпропетровську обласну прокуратуру нарахувати заробітну плату ОСОБА_1 з 26.03.2020 року по 30.12.2020 року , у порядку та спосіб визначений ч.ч. 2, 3-5 та 7 ст. 81 Закону України Про прокуратуру та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

04.10.2021 Дніпропетровською обласною прокуратурою направлено лист №21-614вих.21 до Офісу Генерального прокурора з повідомленням, що до Дніпропетровської обласної прокуратури надійшли постанови про відкриття виконавчих проваджень, зокрема ВП №66760902, проте кошторисом Дніпропетровської обласної прокуратури не передбачено видатків, які б могли бути спрямовані на виконання судових рішень; функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Офісом Генерального прокурора.

12.10.2021 державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу щодо причин невиконання судового рішення у справі №160/179/21.

27.10.2021 №21-665вих.21 Дніпропетровською обласною прокуратурою надано відповідь на вимогу державного виконавця, в якій зазначено, що кошторисом Дніпропетровської обласної прокуратури не передбачено видатків, які б могли бути спрямовані на рішення суду у справі № 160/179/21, яким зобов`язано Дніпропетровську обласну прокуратуру нарахувати заробітну плату ОСОБА_1 . До листа долучено копію листа від 04.10.2021 №21-614вих.21, направленого Дніпропетровською обласною прокуратурою до Офісу Генерального прокурора.

З матеріалів виконавчого провадження №66760902 вбачається, що лист Дніпропетровської обласної прокуратури від 27.10.2021 №21-665вих.21 отримано Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 19.11.2021.

01.11.2021 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем винесено постанову про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру у виконавчому провадженні №66760902 в сумі 5100 грн.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, звернувся до суду з цим позовом про її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 цього Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно з частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VIIIУ разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк. При цьому, обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Встановлені у цій справі обставини свідчать, що Дніпропетровською обласною прокуратурою надіслано лист від 27.10.2021 №21-665вих.21 державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С., в якому роз`яснено про поважність причин невиконання рішення суду у справі № 160/179/21.

Отже, Дніпропетровською обласною прокуратурою було вжито заходів щодо повідомлення державного виконавця про наявність поважних причин невиконання судового рішення у встановлені строки. Проте, як встановлено судом під час судового розгляду справи, відповідачем зазначений лист отримано лише 19.11.2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про передчасність винесення оскаржуваної постанови, внаслідок чого визнає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, здійснивши системний аналіз положень чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, встановивши фактичні обставини справи на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в даному спорі виступає не як суб`єкт владних повноважень, при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2 270,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №3625 від 18.11.2021 року.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статями 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Дніпропетровської обласної прокуратури ( адреса: 49000, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького, 38; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909938) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00015622) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 01.11.2021 про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру у виконавчому провадженні ВП №66760902.

Стягнути на користь Дніпропетровської обласної прокуратури за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України судові витрати у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар