Справа № 260/1586/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2021 року м. Ужгород№ 260/1586/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - Борсенко О.В.,

відповідача: представник - Блага О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перспектива" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2020, про застосування до ТОВ "Перспектива" штрафної (фінансової) санкції у розмірі 500000,00 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що фактична перевірка, наслідком якої стало прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення, була проведена з істотними порушеннями норм чинного законодавства, без залучення посадових осіб товариства, виключно на підставі письмових документів. Висновки посадових осіб контролюючого органу за наслідками проведеної фактичної перевірки не відповідають дійсності, оскільки на момент проведення такої у товариства була наявна ліцензія на право зберігання пального. Посадовими особами контролюючого органу під час проведення перевірки не було встановлено наявність у товариства місць з розміщеними на ній об`єктами, які визнаються місцем зберігання пального в розумінні норм законодавства, а також прав на них, не встановлено факт зберігання пального, що зазначене у звітах про наявність нафтопродуктів, саме у місцях зберігання, що належать товариству. Заявляє, що пальне, зазначене у акті перевірки, насправді було розміщене у паливних баках транспортних засобів, які використовуються в діяльності товариства, що виключало необхідність отримання ліцензії у спірний період. При цьому вважає, що звіти про наявність нафтопродуктів, що були покладені в основу зазначених в акті висновків, не можуть вважатися належним доказом скоєння правопорушення, оскільки не містять інформації саме про факт зберігання та кількість палива у резервуарах у місцях зберігання та місцезнаходження таких. Окрім того, первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку та бухгалтерська звітність не входять до кола документів, що можуть досліджуватися під час фактичної перевірки.

10 червня 2021 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. Так, зазначив, що з 22 по 30 вересня 2020 року в присутності посадової особи позивача проведено фактичну перевірку в місці зберігання пального, за результатами якої встановлено факт зберігання пального без відповідної ліцензії в квітні, травні та червні 2020 року. В ході проведення перевірки посадова особа позивача в усній формі повідомила про неможливість здійснення фактичної перевірки наявності пального у місці зберігання, обумовлену відсутністю уповноваженої особи з огляду на запровадження карантинних обмежень. Звернув увагу суду на те, що підприємство під час перевірки не надало документи щодо використання в господарській діяльності власної чи орендованої техніки. З огляду на що вважає прийняте податкове повідомлення-рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

22 червня 2021 року представник позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача, наведеними у відзиві не погоджується. Зокрема, вважає безпідставними твердження відповідача про ненадання до перевірки доказів використання власної чи орендованої техніки, оскільки будь-яких запитів щодо надання таких документів посадові особи відповідача не направляли. Більше того, заявляє, що посадові особи товариства до участі у перевірці, всупереч п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України, не залучалися та були позбавлені можливості надавати свої пояснення. Також відхиляє твердження відповідача про відсутність уповноваженої особи товариства, що унеможливило провести фактичну перевірки наявності пального у місці зберігання, оскільки вказану обставину документально зафіксовано не було. Зазначає, що посадовими особами контролюючого органу не встановлено та не зафіксовано належного позивачу на праві власності або користування місця зберігання пального, на яке не отримано ліцензію, вид та обсяг палива у такому місці зберігання, що свідчить про відсутність підстав для застосування штрафних санкцій.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року замінено первісного відповідача, на правонаступника - Головне управління ДПС у Закарпатській області (код ЄДРПОУ ВП 44106694).

В судовому засіданні 25 листопада 2021 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, мотивуючи обставинами, наведеними у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечила з мотивів, наведених у поданому до суду відзиві.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №846 від 14.09.2020 та направлень №149/09-02 від 22.09.2020, №150/09-02 від 22.09.2020, №151/07-12 від 22.09.2020 посадовими особами Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - ГУ ДПС у Закарпатській області) у період з 22 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року проведено фактичну перевірку в офісі суб`єкта господарювання - Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" (далі - ТОВ "Перспектива"), що розташоване за адресою: м. Мукачево, вул. Берегівська, буд. 55, з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним (арк. спр. 16 - 20, 131).

За результатами проведеної перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області складено акт фактичної перевірки №000303 від 30.09.2020. Як вбачається із зазначеного акту така перевірка була проведена в присутності бухгалтера - ОСОБА_1 , однак підпис такої особи в акті відсутній, відомості щодо відмови від підпису не зазначені (арк. спр. 21 - 23).

Поряд з цим 30 вересня 2020 року посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області складено акт про відмову платника податків (його представника або особи, яка фактично проводить розрахункові операції) від підписання та отримання акту (довідки) про результати фактичної перевірки №000303, в якому відомості про особу, що відмовилася від такого підписання також відсутні (арк. спр. 91).

Примірник акту перевірки був скерований на адресу місця реєстрації ТОВ "Перспектива" рекомендованою кореспонденцією засобами поштового зв`язку та вручений 08 жовтня 2020 року.

Як вбачається з висновків акту перевірки, за результатами проведення такої встановлено порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» №481/95-ВР від 19.12.1995.

Зазначені висновки ґрунтуються на факті встановлення посадовими особами контролюючого органу зберігання пального без відповідної ліцензії, а саме: відповідно до акцизної накладної № від 09.06.2020, складеної ТОВ "БСП ОІЛ" і ТОВ "Перспектива", отримано 7187,76 л пального. Окрім того, для перевірки надано звіти про наявність нафтопродуктів, згідно з якими залишки пального у ТОВ "Перспектива" становили: станом на 30.04.2020 - 4050,00 л, на 31.05.2020 - 1300,00 л, на 30.06.2020 - 5757,00 л, на 31.07.2020 - 3167,00 л і на 31.08.2020 - 1677,00 л. Поряд з цим ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) отримана 16 червня 2020 року з терміном дії з 16.06.2020 по 16.06.2025.

Вище зазначені висновки зроблені посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області за наслідками аналізу наданої акцизної накладної № від 09.06.2020, ліцензії №2000317 від 16.06.2020 та бухгалтерських звітів.

За результатами проведеної фактичної перевірки у зв`язку з виявленими порушеннями ГУ ДПС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2020, яким за порушення ч. 7 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодекс України, абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 500000,00 грн. (арк. спр. 35 - 36).

Не погоджуючись з прийнятим ГУ ДПС в Закарпатській області податковим повідомленням-рішенням, ТОВ "Перспектива" оскаржило таке в адміністративному порядку до Державної податкової служби України. Однак за результатами розгляду поданої скарги рішенням Державної податкової служби України №7513/6/99-00-06-0301-06 від 02.04.2021 податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2020 залишено без змін.

Вважаючи прийняте ГУ ДПС у Закарпатській області податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2. ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційно закріплений принцип законності також міститься і в п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України (далі - ПК України), згідно з яким, посадові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Норми п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачають право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.

Фактичною, в розумінні пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Спірні правовідносини виникли з приводу застосування контролюючим органом за наслідками проведеної фактичної перевірки штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України встановлюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон).

Так, ст. 15 Закону визначено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

При цьому місцем зберігання пального, в розумінні ст. 1 Закону, є місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Таким чином, необхідною умовою отримання суб`єктом господарювання ліцензії на право зберігання пального є наявність в останнього певної території або ємності, де здійснюється зберігання пального.

Положеннями ч. 1 ст. 17 Закону передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють порядок обігу палива, суд робить висновок, що передбачена зазначеною законодавчою нормою відповідальність підлягає застосуванню у разі встановлення факту зберігання суб`єктом господарювання пального у місці, на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального, без отримання ліцензії.

Судом встановлено, що висновки посадових осіб контролюючого органу щодо факту зберігання ТОВ "Перспектива" пального у квітні - червні 2020 року в місці зберігання ґрунтуються виключно на відомостях акцизної накладної № від 09.06.2020 та звітів про наявність нафтопродуктів за зазначений вище період.

Разом з тим, проаналізувавши відомості зазначених вище звітів, суд дійшов висновку, що такі не можуть бути належним доказом факту зберігання суб`єктом господарювання пального, оскільки складені в довільній формі, що не передбачена Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України або будь-яким іншим нормативно-правовим актом. Окрім того, такі не містять відомостей щодо місцезнаходження території або ємності, що в розумінні ст. 1 Закону, може вважатися місцем зберігання пального. В таких зазначено виключно інформацію про рух паливних матеріалів протягом конкретного місяця в розрізі марки нафтопродукту та їх залишки.

Стосовно залишків пального на кінець місяця, зазначених у звітах, позивач пояснив, що такі містять відомості виключно щодо обсягу пального в паливних баках власних та орендованих транспортних засобів, що використовуються товариством у власній господарській діяльності.

Так, зокрема, на підтвердження вказаної обставини позивач долучив до матеріалів справи копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та договорів оренди транспортних засобів (арк. спр. 45 - 79).

В свою чергу з відомостей звітів про наявність нафтопродуків, на які посилається відповідач в обґрунтування правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення, неможливо встановити факт зберігання залишків паливних матеріалів у інший, аніж стверджує позивач спосіб.

При цьому суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що позивачем не було надано під час перевірки документи щодо використання в господарській діяльності власної чи орендованої техніки.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положення п. 85.2 ст. 85 ПК України встановлюють обов`язок платника податків надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Однак питання наявності в ТОВ "Перспектива" власної чи орендованої техніки, в тому числі, транспортних засобів, не було предметом перевірки.

Згідно п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Разом з тим, відповідачем не було надано суду будь-якого запиту зі скерованою ТОВ "Перспектива" вимогою надати відомості щодо власної чи орендованої техніки. Так, як вбачається з акту фактичної перевірки посадові особи ГУ ДПС у Закарпатській області просили надати для перевірки виключно копію ліцензії, звітів про наявність нафтопродуктів та накладну на пальне (арк. спр. 23).

Відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Доказами в адміністративному судочинстві, в розумінні ч. 1 ст. 72 КАС України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд також відхиляє посилання представника відповідача на відомості акцизної накладної від 09.06.2020, оскільки вважає, що такі підтверджують виключно факт поставки ТОВ "БСП ОІЛ" позивачу пального в обсязі 7187,76 л для потреб власного споживання за адресою: м. Мукачево, вул. Берегівська, буд. 55.

Так, як вбачається з матеріалів справи таке постачання було здійснено на виконання договору №10/16/79 від 26.10.2016 на підставі видаткової накладної №327 від 09.06.2020 та товарно-транспортної накладної №327 від 09.06.2020. Разом з тим, з відомостей товарно-транспортної накладної неможливо встановити дату та час одержання паливних матеріалів ТОВ "Перспектива", оскільки відповідні графи такої не заповнені (арк. спр. 33).

Окрім того, вказані документи підтверджують виключно придбання позивачем від ТОВ "БСП ОІЛ" дизельного палива марки ДП-Л-Євро5-ВО та доставку такого за адресою місця реєстрації позивача, однак не можуть підтверджувати факт постійного зберігання палива за вказаною адресою, що є необхідною умовою застосування обраних контролюючим органом санкцій.

В свою чергу, посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області, незважаючи на наявні повноваження та встановлені нормами ПК України обов`язки, під час проведення фактичної перевірки не було з`ясовано наявність у товариства потенційної можливості зберігати пальне у зазначених в акті перевірки об`ємах за адресою: м. Мукачево, вул. Берегівська, буд. 55. Висновки акту перевірки ґрунтуються виключно на даних звітів довільної форми та акцизної накладної.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що за адресою проведення перевірки: м. Мукачево, вул. Берегівська, буд. 55 знаходиться виключно офісне приміщення ТОВ "Перспектива", тому таке не пристосоване для зберігання пального.

Поряд з цим, відповідно до наданої до перевірки та наявної в матеріалах справи копії ліцензії №2000317 від 16.06.2020 на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), виданої ТОВ "Перспектива", адресою місця зберігання є: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Берегівська-бічна, буд. 7 (арк. спр. 34). В свою чергу за вказаною адресою фактична перевірка не проводилася.

При цьому суд критично оцінює посилання представника відповідача на неможливість проведення фактичної перевірки за місцем зберігання пального з огляду на відсутність відповідального працівника на роботі в зв`язку з карантинними обмеженнями.

Суд зазначає, що нормами ПК України встановлена певна послідовність дій посадових осіб контролюючого органу при встановленні неможливості проведення фактичної перевірки.

Так, зокрема, абз. 4 п. 81.2 ст. 81 ПК України визначено, що у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акту додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Разом з тим, такий акт посадовими особами ГУ ДПС у Закарпатській області складено не було.

Більше того, фактична перевірка за адресою Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Берегівська-бічна, буд. 7 у порядку, передбаченому нормами КАС України, взагалі не призначалася.

З огляду на зазначене суд вважає, що контролюючий орган не довів належними та допустимими доказами факт зберігання ТОВ "Перспектива" у квітні - червні 2020 року палива за адресою місця проведення перевірки: м. Мукачево, вул. Берегівська, буд. 55.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюються спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" (місцезнаходження: вул. Берегівська, буд. 55, м. Мукачево, Мукачівський район, Закарпатська область, 89600, код ЄДРПОУ - 30225054) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2020, про застосування до ТОВ "Перспектива" штрафної (фінансової) санкції у розмірі 500000,00 грн.

3. Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" (місцезнаходження: вул. Берегівська, буд. 55, м. Мукачево, Мукачівський район, Закарпатська область, 89600, код ЄДРПОУ - 30225054) 7500,00 грн. (Сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2021 року.

СуддяР.О. Ващилін