Справа № 420/5553/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року

м. Київ

справа №420/5553/19

адміністративне провадження № К/9901/31084/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2021 (головуючий суддя: Кравченка К.В., судді: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі-відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), у якому позивач просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови з 02.09.2018 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі підвищень посадового окладу, які відбулися - з 01.01.2017 відповідно до частини 3 та пункту 11 частини 5 статті 81 Закону України «Про прокуратуру», окладу за військове звання - з 01.01.2018 відповідно до додатку 14 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та надбавки за вислугу років - з 01.10.2017 відповідно до пункту 1 розділу IV Наказу Міністрів оборони України №260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

- скасувати індивідуальний акт - рішення відповідача №30 від 12.09.2019 про відмову у проведенні перерахунку з 02.09.2018 пенсії за вислугу років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури;

- зобов`язати відповідача вчинити певні дії у вигляді: проведення перерахунку пенсії за вислугою років, без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з посадового окладу (військовий прокурор Белградського гарнізону (нині Білгород-Дністровського гарнізону) відповідно до частини 3 та пункту 11 частини 5 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1774-УІІІ від 06.12.2016 та №1798-УІІІ від 21.12.2016) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; окладу за військове звання (підполковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у розмірі 0,8 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) - 1410,00 гривень; надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу IV Наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (45%); надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 15% посадового окладу; інших виплат (надбавка за виконання особливо важливих завдань або за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою КМ України №505 від 31.05.2012 у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років; місячної премії, згідно з Постановою КМ України №505 від 31.05.2012 у розмірі 40% суми грошового забезпечення, 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; індексації заробітної плати; надбавки ОУП, яка обчислюється шляхом множення загального розміру інших виплат (без посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років) та коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за класний чин, розрахований відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України №226/509 від 11.08.2003;

- зобов`язати відповідача вчинити певні дії у вигляді виплати відповідної заборгованості з 02.09.2018 по час проведення такого перерахунку з урахуванням вже отриманих виплат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

06.05.2021 до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про визнання дій відповідача- суб`єкта владних повноважень протиправними на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено про те, що відповідач, не бажаючи у подальшому виплачувати позивачу законну пенсію у розмірі 225225,41 грн., 26.04.2021 року протоколом про перерахунок пенсії безпідставно зменшив її розмір більше, ніж в 10 разів до 21625,07 грн. (рішення №62 від 26.04.2021). Позивач вважає, що відповідач навмисно ігнорує вимоги законодавства щодо неухильного виконання рішення суду від 06.11.2019 та позбавляє позивача, як пенсіонера, пенсії у належному розмірі.

В заяві ОСОБА_1 позивач просив:

- визнати дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо безпідставного зменшення розміру пенсії с 01.05.2021 внаслідок перерахунку пенсії №62 від 26.04.2021 протиправними;

- скасувати протокол (розпорядження) №62 від 26.04.2021 про перерахунок пенсії;

- зобов`язати негайно відновити с 01.05.2021 право на отримання пенсії у раніше визначеному розмірі відповідно до протоколу (розпорядження) №62 від 09.10.2020 та 24.11.2020 про перерахунок пенсії;

- довести до відома ГУ ПФУ в Одеській області про встановлені у змісті ухвали обставини для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленому судом порушенню;

- за явне порушення статті 22 Конституції України, пенсійного та іншого законодавства у порядку статті 249 КАС України на керівника ГУ ПФУ в Одеській області ОСОБА_2 накласти штраф у сумі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половину суми штрафу стягнути на користь позивача, половину у дохід держави;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області повідомити суд про вжиті заходи не пізніше 10-ти днів після надходження окремої ухвали.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 вказану вище заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України в повному обсязі.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.07.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 про відмову в задоволенні заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України закрито, як помилкове відкрите.

Закриваючи апеляційне провадження, суд виходив з того, що оскарження ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України в апеляційному порядку вказаною статтею та статтею 294 КАС України не передбачено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2021, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити до суду першої інстанції.

Відповідач надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 відповідно до якого проти її задоволення заперечує в повному обсязі.

Провадження в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 15.09.2021 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2021.

Ухвалою від 06.12.2021 Верховний Суд призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Частиною 1 статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Положеннями частини 2 статті 293 КАС України визначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються (частина друга статті 383 КАС України).

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи (частина третя статті 383 КАС України).

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина четверта статті 383 КАС України).

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена (частина п`ята статті 383 КАС України).

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Така заява повертається заявнику, якщо вона не відповідає вимогам, вказаним в статті 383 КАС України, і таке повернення підлягає оскарженню, про що зазначено в частини п`ятій цієї статті.

Виходячи зі змісту частини 6 статті 383 КАС України оскарженню підлягає також і ухвала суду у разі задоволення цієї заяви, яка в такому випадку ухвалюється в порядку статті 249 КАС України.

Проте Суд зазначає, що вказаною статтею не передбачено можливості оскарження ухвали суду першої інстанції, якою встановлена відсутність протиправності дій відповідача.

Не передбачено оскарження такої ухвали і нормами статті 294 КАС України.

Водночас, оскарження ухвал суду першої інстанції, які не передбачені статтею 294 КАС України, окремо від рішення суду не допускається.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що нормами КАС України не передбачено права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, через що правильними є висновки суду апеляційної інстанції про помилковість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2021, якою відмовлено у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.07.2019 в справі №821/11/18, від 30.04.2020 в справі №814/1171/17 та від 20.01.2021 у справі №280/4632/18.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 про відмову в задоволенні заяви поданої в порядку статті 383 КАС України через те, що таке апеляційне провадження відкрито помилково за апеляційною скаргою позивача на ухвалу суду першої інстанції, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду приходить до висновку, що ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду 19.07.2021 є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2021 -без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді: С.Г. Стеценко

Т.Г. Стрелець