Справа № 480/9385/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2021 року Справа №480/9385/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9385/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:
1. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо:
- відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки;
- неврахування страхового стажу ОСОБА_1 за період з 01.04.2021 року по 14.06.2021 року при призначенні пенсії за віком;
- розрахунку суми доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 , виходячи з мінімального розміру пенсії встановленого станом на 01.10.2017 року.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, починаючи з 14 червня 2021 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2018-2020 роки, врахувати страховий стаж ОСОБА_1 за період з 01.04.2021 року по 14.06.2021 при призначенні пенсії за віком та здійснити розрахунок суми доплати до пенсії за віком ОСОБА_1 за понаднормовий стаж, виходячи з мінімального розміру пенсії, встановленого законом у відповідному місяці нарахування і виплати такої пенсії.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 червня 2016 року на підставі п. «а» ст. 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) відповідачем було призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років як працівнику, який безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, досяг 55-річного віку, маючи при цьому стаж роботи більше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. При визначені розміру пенсії ОСОБА_1 було враховано страховий стаж у розмірі 35 років 10 місяців 20 днів. За період з 01.06.2016 року по червень 2021 року включно позивач отримав додатково 4 роки 4 місяці 17 днів страхового стажу. Як наслідок, загальний страховий стаж ОСОБА_1 станом на 13.06.2021 року склав 40 років 3 місці 7 днів. 13 червня 2021 року ОСОБА_1 досяг 60-річного віку і отримав право на призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України 09.07.2003 року 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-IV). З метою реалізації даного права ОСОБА_1 14.06.2021 звернувся до відповідача із відповідною заявою, за результатами розгляду якої з 14.06.2021 року йому було призначено пенсію за віком у розмірі 3 411,11 грн. Даний розмір пенсії ОСОБА_1 був обрахований відповідачем виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 8 346,27 грн., який був застосований при призначенні позивачу пенсії за вислугу років. Своє рішення відповідач мотивував посиланням на приписи частини третьої статті 45 Закону 1058-IV. Однак, позивач з цим категорично не згоден і вважає, що для призначення йому пенсії за віком відповідач мав відповідно до Закону 1058-IV застосувати показник середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 роки, який становить 9 118,81 грн. На думку позивача, протиправні дії відповідача порушують його право на належне соціальне забезпечення.
Ухвалою суду від 24.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 16 червня 2016 року на підставі п. «а» ст. 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) відповідачем було призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років як працівнику, який безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, досяг 55-річного віку, маючи при цьому стаж роботи більше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. При визначені розміру пенсії ОСОБА_1 було враховано страховий стаж у розмірі 35 років 10 місяців 20 днів.
У зв`язку із набранням чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VIII, відповідачем було проведено перерахунок (осучаснення) пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 з урахуванням для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки у розмірі 3 764,40 грн. (а.с. 68).
В подальшому відповідачем проводились перерахунки пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із індексацією, а саме з 01.03.2019 сума середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії, була проіндексована на коефіцієнт 1.17 і досягла рівня 4404,35 грн., з 01.05.2020 - на коефіцієнт 1.11 і досягла рівня 4 888,83 грн., з 01.03.2021 - на коефіцієнт 1.11 і досягла рівня 5 426,60 грн.
Як встановлено з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , у періоди з 17.10.2016 по 14.04.2017, з 17.10.2017 по 13.04.2018 ОСОБА_1 працював на посаді кочегара у Ямпільській районній станції юних натуралістів. У період з 17.03.2018 по 31.08.2018 року ОСОБА_1 працював на посаді оператора очисних споруд в ТОВ «Водолій-БС». З 01.09.2018 року і по теперішній час ОСОБА_1 працює на різних посадах в Ямпільській станції юних натуралістів Ямпільської селищної ради (а.с. 17-19).
Таким чином, за період з 01.06.2016 року по червень 2021 року включно позивач отримав додатково 4 роки 4 місяці 17 днів страхового стажу. Як наслідок, загальний страховий стаж ОСОБА_1 станом на 13.06.2021 року склав 40 років 3 місці 7 днів.
13 червня 2021 року ОСОБА_1 досяг 60-річного віку і 14.06.2021 звернувся до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України 09.07.2003 року 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-IV) (а.с. 53-54), за результатами розгляду якої з 14.06.2021 йому було призначено пенсію за віком у розмірі 3 411,11 грн. (а.с. 92).
Отже, для обчислення позивачу пенсії за віком з 04.06.2021 відповідач застосував збільшений на відповідні коефіцієнти індексації показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, який був застосований при призначенні позивачу пенсії за вислугу років.
Листами від 13.07.2021 № 4879-5308/Р-02/8-1800/21 та від 20.08.2021 відповідач надав відповіді на звернення позивача, роз`яснив порядок обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком, пославшись при цьому на приписи частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, а також зазначив, що за показниками страхового стажу та заробітної плати позивача розмір пенсії обчислений та постійно перераховується згідно з нормами чинного законодавства (а.с. 22, 23).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
lie право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до преамбули Закону №1058-1V він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Так, згідно зі статтею 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів ПФУ в солідарній систем призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком: пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
На підставі частини першої статті 26 Закону 1058-IV ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком у зв`язку із досягненням віку 60 років та наявності страхового стажу більше 28 років.
Відповідно до статі 27 Закону №1058-1V розмір пенсії за віком визначається за формулою:
де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз і + Кз 2 + Кз з + ... + Кз п): К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:
де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;
Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:
де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати;
Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою:
Зд = Д/Т х 100%, де:
Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;
Г - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).
У разі відсутності нa момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу ) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8,3 9 і 14 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
За змістом частини третьої статті 45 Закону 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного вид пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону JW1058-IV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Разом з тим ОСОБА_1 в червні 2016 року було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а за призначенням пенсії відповідно до Закону №№1058-1V ОСОБА_1 звернувся вперше 14.06.2021, в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-1V як про це помилково вказує відповідач.
В червні 2016 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу відповідно до п. «а» ст. 55 Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону 1058-IV ОСОБА_1 звернувся вперше 14.06.2021 після досягнення 60-річного віку.
Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах. - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
Статтею 7 Закону №1788-Х1І передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Згідно із п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Таким чином, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.
Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного суду України, який у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331 а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-1V, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону 1058-IV.
Ця правова позиція Верховного суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у праві №876/5312/17 (ЄДРСР №77654163), а також подальшому численною практикою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 16.06.2020 у справі №127/7522/17 (ЄДРСР №89869026), постанові від 24.06.2021 року у справі №243/8903/16-а (ЄДРСР №97881028).
Суд зауважує, що після призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років в червні 2016 року, він продовжував працювати на різних посадах у Ямпільській станції юних натуралістів і ТОВ «Водолій-БС», відповідно за нього сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відтак, звернувшись 14.06.2021 за призначенням пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058-1V, позивач має право на призначення та нарахування такої пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в Україні за 2018-2020 роки, який становить 9 118,81 грн.
Крім того, при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідач розрахував коефіцієнт страхового стажу не у відповідності до статті 25 цього Закону 1058-IV.
Однак, ОСОБА_1 отримав право призначення йому пенсії за віком з 14.06.2021. У період з 31.03.2021 року по 14.06.2021 року він продовжував працювати на у Ямпільській станції юних натуралістів Ямпільської селищної ради, за нього сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому цей стаж мав бути врахований відповідачем при розрахунку коефіцієнту страхового стажу позивача.
Отже, страховий стаж ОСОБА_1 після 01.01.2004 складає 16 років 9 місяців 17 днів, а загальний стаж - 40 років 3 місяці 7 днів.
Крім того, при розрахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 має право на доплату за понаднормовий стаж.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
ОСОБА_1 має 5 років понаднормового стажу, 5% від розміру його пенсії 5 645,06 грн. складає 282,25 грн. Однак, ця сума перевищує розмір 5% від мінімального розміру пенсії за віком, яка станом на 14.06.2021 року складала 5% х 1 769,00 грн. = 88,45 грн. Саме тому сума щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 за понаднормовий стаж має складати 88,45 грн.
Натомість, відповідач безпідставно нарахував позивачу доплату за понаднормовий стаж у розмірі 72,60 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо:
- відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки;
- неврахування страхового стажу ОСОБА_1 за період з 01.04.2021 по 14.06.2021 при обчисленні пенсії за віком;
- розрахунку суми доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 , виходячи з мінімального розміру пенсії встановленого станом на 01.10.2017 року.
Таким чином, позовні вимоги щодо визнання вказаних дій протиправними є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При цьому, суд не вбачає підстав для задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області починаючи з 14 червня 2021 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2018-2020 роки.
Так, судом встановлено, що пенсія за віком вже була призначена ОСОБА_1 з 14.06.2021, а тому права позивача щодо призначення пенсії за віком не є порушеними та не підлягають судовому захисту.
Водночас, обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, з метою повного та належного захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 14 червня 2021 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2018-2020 роки, з врахуванням страхового стажу ОСОБА_1 за період з 01.04.2021 по 14.06.2021 та із здійсненням розрахунку суми доплати до пенсії за віком за понаднормовий стаж, виходячи з мінімального розміру пенсії, встановленого законом у відповідному місяці нарахування і виплати пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з ГУ ПФУ в Сумській області за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо:
- відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки;
- неврахування страхового стажу ОСОБА_1 за період з 01.04.2021 по 14.06.2021 при обчисленні пенсії за віком;
- розрахунку суми доплати до пенсії за віком за понаднормовий стаж ОСОБА_1 , виходячи з мінімального розміру пенсії встановленого станом на 01.10.2017 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 14 червня 2021 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2018-2020 роки, з врахуванням страхового стажу ОСОБА_1 за період з 01.04.2021 по 14.06.2021 та із здійсненням розрахунку суми доплати до пенсії за віком за понаднормовий стаж, виходячи з мінімального розміру пенсії, встановленого законом у відповідному місяці нарахування і виплати пенсії.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко