Справа № 160/21569/21
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 листопада 2021 року Справа №160/21569/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Єфанової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, дії, бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, дії, бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2021 було відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано представнику позивача надати суду до 26 листопада 2021 року договір про надання правової допомоги, на підставі якого видано ордер серії АА №1034700 від 26 червня 2020 року.

26.11.2021 року представник позивача подав до суду клопотання, в якому зазначив, що ордер є належним документом, що підтверджує повноваження на представництво особи.

Крім того, представник позивача надав ордер серії АА №1160364 від 26.11.2021 року.

Також, у вказаному ордері зазначено, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 17.08.2021 року.

Так, суд зазначає, що з огляду на надані докази, при поданні позову вже існував договір про надання правової допомоги від 17.08.2021 року, проте, разом з позовною заявою представник позивача надав ордер серії АА №1034700 від 26 червня 2020 року, який виданий на підставі договору від 15.09.2017 року.

Суд зазначає, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС України та стаття 10 Закону №1402-VIII) передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18.

Суд також зазначає, що оскільки при поданні позову вже існував договір про надання правової допомоги від 17.08.2021 року, то посилання при поданні позову до суду на ордер серії АА №1034700 від 26 червня 2020 року, який виданий на підставі договору від 15.09.2017 року, є безпідставним, оскільки такі документи вже були недійсними, та відповідно такими діями представник позивача ввів суд в оману.

Також, представник позивача в обох випадках надання ордеру, не зазначає на підставі чого виданий ордер: договір про надання правової допомоги чи доручення органу (установи), уповноваженої законом на надання безоплатної правової допомоги.

Щодо посилання представника позивача на постанову Верховного суду від 01 липня 2020 року в справі № 320/5420/18 де визначено, що ордер є достатнім документом, що підтверджує повноваження, судом не може прийнятися, оскільки така стосується інших фактів та правовідносин. У даній справі 160/21569/21, мова, крім іншого, йде про відсутність обов`язкових реквізитів в ордері.

Зазначення в ордері посилання на договір про надання правової допомоги є обов`язковим, оскільки повноваження адвоката, зокрема щодо підписання касаційної скарги, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року № 811/1507/18.

Крім того, в ухвалі суду від 12.11.2021 року звернено увагу представника позивача на те, що надані документи повинні відповідати вимогам, встановленим Конвенцією для проставлення апостилю.

Так, відповідно до пункту 13 Правил проставлення апостилю на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених Наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України від 05 грудня 2003 року №237/803/151/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2003 року за № 1151/8472, апостиль проставляється у формі відбитка штампа, візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою програмних засобів ведення Реєстру у формі електронного документа, або візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою інформаційної системи. Розмноження та копіювання (фотокопіювання) апостилю не дозволяється.

Таким чином, надана представником позивача довіреність від 17.08.2021 року не є належним доказом, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з статтею 73 частини 2 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 частини 3 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд також роз`яснює, що згідно вимог статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього ( ч. 2. ст. 94 КАС України).

Відповідно до статті 80 частини 8 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Відповідно до статті 80 частини 9 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду .

Керуючись ст.ст. 72, 73, 80, 94, 241-244, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Витребувати від представника позивача договір про надання правової допомоги, на підставі якого видано ордер серії АА №1160364 від 26.11.2021 року чи доручення органу (установи), уповноваженої законом на надання безоплатної правової допомоги.

Витребувані від представника позивача докази подати впродовж 5 днів з дня отримання ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і не може бути оскаржена окремо. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя О.В. Єфанова