Справа № 320/4268/20
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4268/20 Суддя (судді) першої інстанції: Журавель В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення та дата складання повного 24.02.2021) у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, позов Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та прийняти нову постанову якою в задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує, зокрема, тим, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо узгодженості заявленої податковим органом до стягнення суми боргу. Апелянт зазначає, що зобов`язання із сплати земельного податку нараховано за 2019 рік, натомість, позивач не являвся користувачем земельних ділянок у вказаний звітний період.

Більш того, апелянтом зазначено, що надане податковим орган, як доказ направлення податкової вимоги, повідомлення про вручення поштового направлення не являється належним доказом отримання платником податку податкової вимоги, оскільки за адресою вказаною у повідомленні значиться поштова адреса за якою відповідач не зареєстрований та ніколи не проживав.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено.

Крім того, на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 позивачем надано додаткові пояснення.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в користуванні ОСОБА_1 перебували земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером :05:001:0038 площею 49,7413 га, сільськогосподарські угіддя - рілля, розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району Черкаської області, на підставі договору оренди від 27 березня 2014 року укладеного між відповідачем та Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області;

- земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером :03:003:0093 площею 58,8725 га, сільськогосподарські угіддя - рілля, розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Орадівської сільської ради Христинівського району Черкаської області, на підставі договору оренди від 10 листопада 2014 року укладеного між відповідачем та Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області;

- земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером :03:001:0148 площею 76,7989 га, сільськогосподарські угіддя - рілля, розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Ботвинівської сільської ради Христинівського району Черкаської області, на підставі договору оренди від 20 березня 2015 року укладеного між відповідачем та Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області.

Також судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку із несплатою відповідачем орендної плати Головним управлінням ДПС у Черкаські області винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № -2305 від 18 червня 2019 р. за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2019 р. у розмірі 105 470 грн. 12 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № -2305 від 30 червня 2019 р. за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2019 р. у розмірі 105 470 грн. 12 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № -2305 від 18 червня 2019 р. за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2019 р. у розмірі 89 111 грн. 57 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № -2305 від 30 червня 2019 р. за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2019 р. у розмірі 89 111 грн. 57 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 2305 від 18 червня 2019 р. за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2019 р. у розмірі 6091 грн. 10 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № -2305 від 18 червня 2019 р. за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2019 р. у розмірі 42 208 грн. 48 коп.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення та конвертами.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем до суду не оскаржувалися.

Отже, податковий борг відповідача становить 437 462,96 грн.

Наявність податкового боргу підтверджується також довідкою податкового органу про суму боргу, обліковими картками, розрахунком податкового зобов`язання та штрафних санкцій.

Також судом першої інстанції встановлено, що позивачем сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 25 листопада 2019 р. №188115-52 на загальну суму 389 163 грн. 38 коп.

При цьому, судом першої інстанції зроблено висновки, що податкову вимогу направлено на адресу відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення та вручено особисто відповідачу 3 грудня 2019 р.

З огляду на викладене судом першої інстанції зроблено висновки щодо обґрунтованості позовних вимог позовних вимог.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут а надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Абзацом другим підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до підпункту 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Строк подання скарги про перегляд рішення про визначення грошового зобов`язання визначено у пункті 56.3 статті 56 Податкового кодексу України, положеннями абзацу 1 якого встановлено, що скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до абзаців 1, 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Положеннями пункту 179.7 статті 178 Податкового кодексу України визначено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Разом з тим абзац 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачає, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

З аналізу наведених норм, у тому числі норма про те, що днем узгодження грошового зобов`язання платника податків є день закінчення процедури адміністративного оскарження, вбачається, що у разі якщо платник податків не подає скаргу на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня чи не оскаржує їх до суду, то визначені в них грошові зобов`язання з відповідного податку вважаються узгодженими на наступний день за останнім днем строку для подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, передбаченого у пункті 56.3 статті 56 Податкового кодексу України.

Останнім днем строку, передбаченого у пункті 56.3 статті 56 Податкового кодексу України, є десятий календарний день, що настає за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, днем узгодження нарахованих платнику податків контролюючим органом податкових зобов`язань, у разі якщо платник податків не подає скаргу на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня чи не оскаржує їх до суду, є одинадцятий календарний день, що настає за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення направлялись податковим органом на адресу реєстрації місця проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , однак такі повернуто без вручення адресату, з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 10-15).

При цьому, як вбачається із змісту апеляційної скарги, відповідачем заперечується існування у нього обов`язку із сплати земельного податку, з тих підстав, що не являвся користувачем таких у 2019 році.

Зокрема, відповідно до наданих доказів, земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0038 площею 49,7413 га, з 27.03.2014 перебуває у користуванні у ФГ «Сарматія», земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0093 площею 58,8725 га, з 01.07.2016 перебуває у користуванні у СВК «Експродукт» на підставі договору суборенди, відповідно до рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 14.02.2019 року у справі № 706/1225/17 визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 20.03.2015 (земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0148) укладений між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_1 .

Відтак, відповідач не погоджується із донархуванням зобов`язання, однак не оскаржив їх, оскілки не був обізнаний про їх винесення.

Поряд із цим, предметом розгляду даного спору не є правомірність винесення вказаних податкових повідомлень-рішень, оскільки такі надіслані платнику податків відповідно до установлених норм та вважаються врученими останньому в силу вимог Закону.

Крім того, відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до положень пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, згідно з яким податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У такому ж порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Як вбачається із змісту рішення суду першої інстанції, та доводів позивача наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового направлення підтверджується факт отримання відповідачем податкової вимоги особисто (а.с. 3).

Також, на вимогу ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 Головним управлінням Державної податкової служби у Черкаській області надіслано до суду копію листа АТ «Укрпошта» № 111/2 відповідно до якого, відповідно до відомостей реєстру відправлених листів ОСОБА_1 отримано поштове направлення за адресою : АДРЕСА_2 .

Поряд із цим, приписами пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податків - фізичної особи з визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується податковим органом, єдина податкова адреса відповідача та фактичне місце її проживання є АДРЕСА_1 .

Більш того, відповідно до доводів апелянта, йому невідомо хто міг отримати поштове відправлення від його імені у місті Христинівка, оскільки ніколи не відвідував вказаний населений пункт.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що податкова вимога позивачу не вручена, та безпідставно направлена податковим органом не за місцем реєстрації платника податку.

Як зазначено судом, зверненню податкового органу щодо стягнення з боржника суми узгодженого податкового боргу передує направлення такому боржнику податкової вимоги, однак в даному випадку вказаний алгоритм дій не дотримано, відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, позивачем у період перебування даної адміністративної справи на розгляді в суді першої інстанції здійснювалась сплата зобов`язань з земельного податку. Загалом, 25.09.2020 року відповідачем сплачено до бюджету 431 890,70 грн, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями квитанцій № 1-1407К, №1-1415К, №1-1543К.

Відповідно до наданої на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 копії інтегрованої картки платника орендної плати за землю, станом на кінець вересня 2020 року у відповідача відсутній борг.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду про існування підстав для стягнення з ОСОБА_1 узгодженої суми податкового боргу з орендної плати фізичних осіб відсутні.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи, з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню та прийняттю нового рішення, згідно з яким позов Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року скасувати, прийняти нову постанову якою позов Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 03.12.2021року)