Справа № 160/12482/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
24.09.2021 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій викладено незгоду з позицією відповідача, заявленій у відзиві та вказано, що ОСОБА_1 не є працівником позивача та ніколи їм не була, через що її заява не може слугувати джерелом інформації, та не є заявою в розумінні до норм Порядку №823. Відповідачем не обґрунтовується законність та можливість виконання законних вимог інспекторів, а лише приводиться факт виїзду за адресою та факт неприйняття від них документів. Відповідачем, свідомого або несвідомо, не приводиться той факт, що за місцем проведення господарської діяльності Позивача за адресою: АДРЕСА_1 , перебував лише ОСОБА_2 , що працює на посаді менеджера з продажу. Відповідно до своїх посадових обов`язків він не є представником позивача у розумінні п. 8 Порядку здійснення державного контролю за додержання законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 823. Таким чином, була відсутня можливість для виконання вимог інспекторів відповідача, у встановленим діючим законодавством порядок, та працівник позивача не став перевищувати свої службові повноваження - приймаючи відповідні документи від інспекторів відповідача, натомість у той самий час, за допомогою телефонного зв`язку, їм була надана інформація про розташування позивача, при надісланні запиту на яку відповідач міг отримати усю необхідну інформацію. Позивачем була надана копія відповідної сторінки журналу отримання поштової кореспонденції, що підтверджує факт отримання поштового відправлення - 30 березня 2021 року, натомість відповідачем, не було надано на адресу, ані позивача, ані суду документів, що спростовують цей факт. Відповідачем вказується сторонній акт № КВ619/26/НД/АВ від 18.03.2021 року, на підставі якого заступником начальника Головного управління Стахівським С.М., було прийнято рішення про винесення постанови про накладання штрафу на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 286 КЗпП України у розмірі 96 000 гривень, на ТОВ «Аріадна ТВ». Позивач зазначає, що зазначений акт не має відношення до правовідносин, що розглядаються, у даній справі.
В підготовче засідання, призначене на 04.11.2021 року, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено розгляд справи до 16.11.2021 року.
В підготовче засідання, призначене на 16.11.2021 року, з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом відкладено розгляд справи до 30.11.2021 року.
В підготовче засідання, призначене на 30.11.2021 року, з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
В судове засідання, призначене на 07.12.2021 року, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 2 ст. 268 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Підставою для проведення інспекційного відвідування ТОВ «ПЛК Груп» є скарга ОСОБА_1 та лист погодження Держпраці від 21.01.2021 року 86/4/4.1-зв-21; лист Державної податкової служби України Головного управління ДПС у м. Києві від 02.02.2021 року № 2499/5/26-15-07-07-03-12; лист Державної податкової служби України від 21.01.2021 року № 1897/7/99-00-07-05-03-07 та доповідна записка начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів управління з питань праці Знов юка І.О.
На підставі наказу складено направлення на проведення інспекційного відвідування від 02.03.2021 року №594.
На підставі наказу № 915 від 02.03.2021 року та направлення № 594 від 02.03.2021 року про проведення інспекційного відвідування Головним управління проведено інспекційне відвідування ТОВ «ПЛК Груп» на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині не оформлення трудових відносин суб`єкта господарювання ТОВ «ПЛК Груп».
Інспектором праці було здійснено виїзд для проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «ПЛК Груп» м. Київ, вул. Жилянська, 59, оф. 206.
В акті вказано, що захід державного контролю неможливо провести у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності інспектора праці:
- ненадання інформації, необхідної для проведення заходу державного нагляду (контролю);
- ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про охорону праці / працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом перевірки / інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів: п.п.1-9 вимоги про надання документів від 11.03.2021 року №594;
- ненадання керівником (його уповноваженим представником) / працівниками об`єкта відвідування (необхідне підкреслити) усних та / або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю / охорону праці (необхідне підкреслити): п.п.2-9 вимоги про надання документів від 11.03.2021 року № 594;
- відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю: п.п. 2-9 вимоги про надання документів від 11.03.2021 року № 594.
Акт перевірки від 22.03.2021 року направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку та отримано останнім 30.03.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
29.03.2021 року Головним управлінням Держпраці у Київській області складено акт №КВ594/32/НД-ВП про відмову від підпису, в якому зазначено, що станом на 29.03.2021 року підписаний примірник акту не повернуто позивачем.
05.04.2021 року ТОВ «ПЛК Груп» направлено до Головного управління Держпраці у Київській області заперечення на акт №КВ594/32/НД від 22.03.2021 року, в яких зазначено, що вимогу про надання документів отримано 31.03.2021 року.
06.04.2021 року ТОВ «ПЛК Груп» направлено до Головного управління Держпраці у Київській області документи, витребувані вимогою №594 від 11.03.2021 року.
06.04.2021 року Головним управлінням Держпраці у Київській області надано відповідь на заперечення до акту, оформлені листом за вих. №42/3/21/7279, яким акт інспекційного відвідування №КВ594/32/НД від 22.03.2021 року залишено без змін.
Не погоджуючись з прийнятою постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 1 Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно статті 162 Конвенції Міжнародної організації № 81 1947 року, ратифікованої Законом № 1985-ІV (1985-15) від 08.09.2004 року, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їх повноваження, зокрема мають право здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.
Відповідно до статті 16 Конвенції Міжнародної організації № 81 1947 року, ратифікованої Законом № 1985-ІV (1985-15) від 08.09.2004 року, інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.
Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України) та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно ст. 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» (Конвенцію ратифіковано Законом №1985-IV від 08.09.2004) Інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:
a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;
b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та
c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема:
i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги;
iii) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами;
iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.
У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків
Так, відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, законодавець визначив, що порядок здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю повинен бути визначений Кабінетом Міністрів України.
На реалізацію цієї правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), згідно із п. 2 якого державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Державною службою України з питань праці та Кабінетом Міністрів України подано апеляційні скарги.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року апеляційні скарги Державної служби України з питань праці та Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 року - без змін.
Відповідно до ч.2 ст. 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Судом встановлено, що наказ на проведення інспекційного відвідування, акт про неможливість проведення заходу державного контролю та постанова про накладення штрафу, якій надається правова оцінка у межах даної адміністративної справи, прийняті на момент чинності Порядку №823, а тому підлягає застосуванню до вказаних правовідносин.
Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 (далі Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до пп. 5 п. 4 та п. 50 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 року № 340 (далі Положення № 340) Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.
Частинами 4, 5 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частини першої, четвертої, шостої-восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої-четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої-четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина 5 статті 2 Закону №877-V).
Відповідно до пункту 1 Порядку №823 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Згідно до пункту 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав:
1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;
3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;
4) рішення суду;
5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;
ДПС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;
Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків;
- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;
- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;
7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;
8) доручення Прем`єр-міністра України;
9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;
10) запит народного депутата України;
11) невиконання вимог припису інспектора праці.
Судом встановлено, що підставою для проведення інспекційного відвідування позивача став лист Головного управління ДПС у м. Києві від 02.02.2021 року №2499/5/26-15-07-07-03-12, лист Державної податкової служби України від 21.01.2021 року №1897/7/99-00-07-05-03-07, лист-погодження Держпраці від 21.01.2021 року №386/4/4.1-зв-21.
Вказані листи були складені за наслідками опрацювання звернення фізичної особи ОСОБА_1 , якою повідомлено, що нею укладено договір з ТОВ «ПЛК Груп» про надання послуг з підбору та доставки автомобіля із США №1К260820 від 26.08.2020 року. Оскільки працівники ТОВ «ПЛК Груп» ухиляються від виконання зобов`язань за договором, не несуть ніякої відповідальності, у заявника ОСОБА_1 виникли сумніви, що менеджери перебувають у трудових відносинах з ТОВ «ПЛК Груп». У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 у своєму зверненні просила провести перевірку фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору.
Отже, підставою для проведення перевірки є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Судом встановлено правомірність підстави проведення інспекційного відвідування. Порушень щодо призначення проведення інспекційного відвідування судом не встановлено.
Таким чином, судом не встановлено процедурних порушень під час проведення інспекційного відвідування.
Щодо доводів представника позивача про неповідомлення про проведення інспекційного відвідування, суд зазначає наступне.
В оскаржуваній постанові зазначено, що штраф накладено в порушення вимог абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України, оскільки ТОВ «ПЛК Груп» створило перешкоди для проведення перевірки з питань виявлення порушень шляхом створення перешкод у діяльності інспектора праці, невиконанням вимоги №594 від 11.03.2021 року про надання документів.
Відповідно до п.8 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Згідно п. 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:
1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;
3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;
4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;
5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;
6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;
7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
З аналізу наведених норм з`ясовано, що від інспектора праці не вимагається завчасного повідомлення суб`єкта господарювання про проведення інспекційного відвідування. На інспектора праці покладено обов`язок пред`явлення направлення та посвідчення під час проведення інспекційного відвідування.
Відтак, відповідачем не було повідомлено посадових осіб ТОВ «ПЛК Груп» завчасно про проведення інспекційного відвідування, доказів зворотного суду не надано.
Інспекційне відвідування відбувалось за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 59, оф. 206. Посадові особи ТОВ «ПЛК Груп» були позбавлені можливості створення перешкод у діяльності інспектора праці, оскільки територіально знаходились в іншому місті.
За таких обставин, належною реалізацією права на інспекційне відвідування є складання вимоги про надання документів.
Оскаржуючи постанову про накладення штрафу, позивачем покладено в основу доводів твердження про те, що невиконання вимоги про надання документів в строк мало місце через невідповідність даних електронної системи обліку поштових відправлень, на яку посилається відповідач, проведенню реального вручення поштових відправлень, що підтверджується даними обліку відділення АТ «Укрпошта».
В акті вказано, що захід державного контролю неможливо провести у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності інспектора праці:
- ненадання інформації, необхідної для проведення заходу державного нагляду (контролю);
- ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про охорону праці / працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом перевірки / інспекційного відвідування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів: п.п.1-9 вимоги про надання документів від 11.03.2021 року №594;
- ненадання керівником (його уповноваженим представником) / працівниками об`єкта відвідування (необхідне підкреслити) усних та / або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю / охорону праці (необхідне підкреслити): п.п.2-9 вимоги про надання документів від 11.03.2021 року № 594;
- відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю: п.п. 2-9 вимоги про надання документів від 11.03.2021 року № 594.
Акт перевірки від 22.03.2021 року направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку та отримано останнім 30.03.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
29.03.2021 року Головним управлінням Держпраці у Київській області складено акт №КВ594/32/НД-ВП про відмову від підпису, в якому зазначено, що станом на 29.03.2021 року підписаний примірник акту не повернуто позивачем.
05.04.2021 року ТОВ «ПЛК Груп» направлено до Головного управління Держпраці у Київській області заперечення на акт №КВ594/32/НД від 22.03.2021 року, в яких зазначено, що вимогу про надання документів отримано 31.03.2021 року.
Спірною у цій справі є дата отримання позивачем вимоги №594 від 11.03.2021 року.
Позивач зазначає, що вимога про надання документів отримана ним 31.03.2021 року. На підтвердження отримання вимоги 31.03.2021 року надає витяг з журналу поштового відділення №5 АТ «Укрпошта».
При цьому, з трекінгу поштових відправлень із сайту АТ «Укрпошта» встановлено, що поштове відправлення позивачем отримано 17.03.2021 року.
При прийнятті рішення у разі суперечності дати отримання вимоги про надання документів, суд надає правову оцінку діям позивача, спрямованим на сприяння у проведенні інспекційного відвідування.
Так, судом встановлено, що 05.04.2021 року ТОВ «ПЛК Груп» направлено до Головного управління Держпраці у Київській області заперечення на акт №КВ594/32/НД від 22.03.2021 року, в яких зазначено, що вимогу про надання документів отримано 31.03.2021 року.
06.04.2021 року ТОВ «ПЛК Груп» направлено до Головного управління Держпраці у Київській області документи, витребувані вимогою №594 від 11.03.2021 року.
Судом встановлено, що позивачем були надані всі документи, подання яких вимагалось вимогою про надання документів №594 від 11.03.2021 року, а саме:
- копія виписки з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
- копія витягу платника ПДВ.
- копія наказу про призначення керівника, паспорту та ІПН (вказаний в паспорті)
- копія особової картки форми П-2 керівника
- копія особових справ працівників (в т.ч.,заяви, накази про прийом на роботу, повідомлення ДФС та квитанції)
- копія штатного розпису на 2021 р.
- копія журналу з підписами працівників щодо проведеного інструктажу з охорони праці.
- копії посадових інструкцій працівників.
- копія книги обліку та руху трудових книг.
Щодо працівників, які знаходилися 11.03.2021 року об 11 год.50 хв. в офісі за адресою м.Київ, зул. Жилянська, 59, оф.206, ТОВ «ПЛК Груп» повідомлено, що на момент інспекційного відвідування в даному приміщенні знаходився співробітник ТОВ «ПЛК ГРУП» ОСОБА_2 , який працює з 26.02.2020 р. в ТОВ «ПЛК ГРУП» на посаді «менеджер з продажу» та кандидатка, яка проходила співбесіду по відеозв`язку з менеджером по персоналу в м. Дніпро, яка в подальшому не виявила бажання працювати.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі за текстом - Порядок №509).
Відповідно до п.2 Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Пункту 3 Порядку №509 встановлено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Згідно з п.4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

Судом встановлено, що станом на день розгляду справи про накладення штрафу у відповідача були наявні документи, які витребувані вимогою про надання документів №594 від 11.03.2021 року.

Суд звертає увагу відповідача, що в силу п.4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали, наявні у справі.

06.04.2021 року ТОВ «ПЛК Груп» направлено до Головного управління Держпраці у Київській області документи, витребувані вимогою №594 від 11.03.2021 року.

Отже, відповідачем при прийнятті постанови від 20.04.2021 року не було надано правову оцінку документам, поданим ТОВ «ПЛК Груп» 06.04.2021 року.

Суд зазначає, що оскільки станом на день прийняття постанови №КВ594/32/АВ/НД/СПТД/ФС-61 від 20.04.2021 року у відповідача були наявні витребувані документи, є протиправними дії відповідача щодо накладення на позивача штрафу за невиконання вимоги №594 від 11.03.2021 року про надання документів, оскільки така вимога була виконана позивачем 06.04.2021 року.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується належними доказами, що 20.04.2021 року під час розгляду справи про накладення штрафу на підставі акту від 22.03.2021 року відповідачем не надано оцінку усім матеріалам перевірки та не враховано, що витребувані документи були надані позивачем в повному обсязі, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до статті 3 Конституції України та статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги судочинства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Суд враховує, що у справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав" проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства. Враховуючи наведене та те, що при призначенні інспекційного відвідування, кваліфікації виявленого у ході інспекційного відвідування порушення відповідач діяв за відсутності достатніх правових підстав, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, що дії позивача призвели до порушення трудового законодавства, зокрема і прав працівників, суд вважає, що оскарженою постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відповідача порушено необхідний баланс для позивача між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи відповідальності за порушення законодавства про працю.

Отже, вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що наслідки проведення інспекційного відвідування ТОВ «ПЛК Груп» не є пропорційними, оскільки їх застосування не матиме наслідком досягнення справедливого балансу між інтересами господарюючого суб`єкта та публічними інтересами. Звинувачення суб`єктом владних повноважень особи у порушенні закону не може ґрунтуватись на припущеннях, бути узагальненим, без наведення ґрунтовних підстав для прийняття рішення. Контроль легальності дії особи має здійснюватись на підставі закону, забезпечуючи необхідний баланс інтересів, об`єктивність та справедливість. На переконання суду, наведеним умовам не відповідає оскаржувана постанова.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2270,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням від 17.06.2021 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» (пр-т. Дмитра Яворницького, б. 3, офіс 33, м. Дніпро, 49005, ) до Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, б. 10, м. Київ, 04060, код РНОКПП 39794214) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №КВ594/32/АВ/НД/СПТД/ФС-61 від 20.04.2021 року Головного управління Держпраці у Київській області, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю ПЛК ГРУП () накладено штраф в розмірі 96 000 (дев`яносто шість тисяч) гривень 00 копійок.

В порядку розподілу судових витрат стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК ГРУП» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області судові витрати з оплати судового збору у сумі 2270 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова