Справа № 460/9665/21
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2021 року м. Рівне №460/9665/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку і виплати пенсії та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення №222/4/167/239/415 від 24.06.2021, у розмірі 100% від обчисленого розміру без відстрочення платежу та без обмеження її граничним розміром.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію по втраті годувальника, (її чоловіка ОСОБА_2 ), в розмірі 70% його сум грошового забезпечення, яку призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 24.06.2021 Військовою частиною НОМЕР_1 (далі по тексту, - ВЧ НОМЕР_1 ) підготовлено та надано до ГУ ПФУ в Рівненській області довідку за №222/4/167/239/415 від 24.06.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019. Позивач в липні 2021 року самостійно звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Рівненській області з вимогою провести з 01.04.2019 перерахунок її пенсії по втраті годувальника на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, однак 09.07.2021 отримала відмову. Вважає відмову відповідача протиправною, оскільки така обмежує її право на належне пенсійне забезпечення, передбачене чинним законодавством. З огляду на це, просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 19.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 18-19).

15.09.2021 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву. На обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області і з 01.02.2012 отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , що призначена за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 26.03.2018 Військовою частиною НОМЕР_1 було сформовано та надіслано до ГУ ПФУ в Рівненській області довідку №222/4/166/239/638 про зміну грошового забезпечення, відповідно до Постанови №103 та Постанови №704, внаслідок чого відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача по втраті годувальника на підставі вказаної довідки та проводиться виплата підвищеної пенсії. Так як Кабінетом Міністрів України, після визнання протиправними та нечинними п. 1, 2 Постанови №103, не прийнято нової постанови, яка б регулювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала б розміри, порядок проведених виплат, як це було визначено постановою Кабінету Міністрів України №103, то у відповідача нині відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії по довідці Військової частини НОМЕР_1 за №222/4/167/239/415 від 24.06.2021. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 встановлено, що виплата пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», призначених до 01.03.2018, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року. Враховуючи вищевикладене, дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 - 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є правомірними, оскільки такий перерахунок здійснено на виконання Постанов №103 та №804. За наведеного, просив у позові відмовити повністю (а.с.14-16).

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та з 01.02.2012 отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , що призначена за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 70% сум грошового забезпечення. Дані факти не заперечуються сторонами та підтверджується копією протоколу за пенсійною справою № (Міноборони) від 01.02.2012 та копією перерахунку пенсії за пенсійною справою від 01.04.2018 (а.с.18, 19).

У 2018 році на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» №103 від 21.02.2018 Військовою частиною НОМЕР_1 до ГУ ПФУ в Рівненській області направлено довідку №222/4/166/239/638 від 26.03.2018 про розмір грошового забезпечення годувальника позивача, що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до якої, грошове забезпечення було обчислене від посадового окладу 6630 грн, окладу за військовим званням 1480 грн. та надбавки за вислугу років (50%) 4055 грн., а разом 12615,00 грн. (а.с.18 зв.бік).

01.04.2018 ГУ ПФУ в Рівненській області здійснило перерахунок пенсії по втраті годувальника позивача, врахувавши дані вказаної довідки і для визначення підвищення провело обрахунок, відповідно до якого: з 01.01.2018 по 31.12.2018 сума підвищення до пенсії в 50-відсотковому розмірі складала 2751,70 грн., з 01.01.2019 по 31.12.2019 сума підвищення до пенсії в 75-відсотковому розмірі складає 4127,54 грн., а з 01.01.2020 сума підвищення до пенсії в 100-відсотковому розмірі складає 5503,39 грн (а.с.18). Відповідно до такого обрахунку і проводилася доплата у вигляді підвищення до пенсії.

Як слідує з матеріалів справи, 24.06.2021 Військовою частиною НОМЕР_1 підготовлено оновлену довідку №222/4/167/239/415 від 24.06.2021 про розмір грошового забезпечення померлого годувальника позивача станом на 05.03.2019. Згідно з вказаною довідкою грошове забезпечення обчислене від посадового окладу 6630,00 грн., окладу за військовим званням 1480,00 грн., надбавки за вислугу років (50%) 4055,00 грн., надбавки за особливості проходження служби (65%) 7907,25 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10%) 663,00 грн та премії (35%) 2320,00 грн., а разом 23055,75 грн.(а.с.4).

У липні 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою, якою просила провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 №222/4/167/239/415 від 24.06.2021.

У відповідь на вказане звернення відповідач листом від 09.07.2021 відмовив позивачу у перерахунку та виплаті її пенсії з 01.04.2019 по оновленій довідці, мотивуючи тим, що оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнято нової постанови, яка б регулювала чи змінювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала нові розміри, порядок проведення перерахунку та виплати перерахованих пенсій, як це було визначено Постановою КМУ №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», то у ГУ ПФУ в Рівненській області відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії з врахуванням доданої до заяви довідки. Крім того, з посиланням на постанову КМУ №804 від 14.08.2019 зазначив про відсутність підстав для виплати пенсії у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 (а.с.5-6).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо такої відмови, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд керується та виходить з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992. (далі, - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 51 вказаного Закону визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

13 лютого 2008 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі, Порядок №45).

Пунктом 1 вказаного Порядку встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі, - Постанова №704), якою затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Пунктом 2 цієї постанови визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, Постановою №704 встановлено такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, а також премії.

Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2018 року та у зв`язку з цим у позивача виникло право на перерахунок призначеної йому пенсії.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 (далі, - Постанова №103), пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Цією ж Постановою №103 також було внесено зміни до Порядку №45, абзацом 1 пункту 5 якого після цих змін, визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються лише такі види грошового забезпечення, як: 1) посадовий оклад, 2) оклад за військовим (спеціальним) званням, 3) відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до вказаного Порядку №45 містилася форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено в новій редакції, внаслідок чого стали відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Згодом, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року в адміністративній справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.12.2008.

Враховуючи те, що зміни, внесені Постановою №103, зокрема до додатку 2 Порядку №45, яким визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з 05 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18, діє редакція додатку 2 Порядку №45, що діяла до зазначених змін.

Водночас, алгоритм дій, який повинен вчинятися, зокрема відповідачем, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, пункт 3 Порядку №45 передбачає, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Слід зауважити, що списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, були направлені територіальними органами пенсійного органу на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 і органи, уповноважені складати відповідні довідки, подавали такі довідки для перерахунку пенсій. Але разом з тим, у вказаних довідках не зазначалися додаткові види грошового забезпечення.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що в березні 2018 року Військова частина НОМЕР_1 склала та подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській довідку про розмір грошового забезпечення годувальника для перерахунку пенсії позивача, з урахуванням положень пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018, тобто лише з трьома складовими грошового забезпечення.

Разом з цим, з 05 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, тобто з урахуванням не лише розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а й додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Наведена позиція повністю узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним у рішенні від 17 грудня 2019 року за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19, який відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у цій справі.

Отже, як встановлено судом, з 05.03.2019 у відповідача виникли підстави для перерахунку пенсії позивача.

Враховуючи те, що і позивач звернулася до відповідача за перерахунком пенсії з 01.04.2019 та надала відповідну довідку, і Військова частина НОМЕР_1 - орган, з якого чоловік позивача був звільнений зі служби, надала Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області встановленої форми довідку №222/4/167/239/415 від 24.06.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, що враховується для перерахунку пенсії, то відповідач не мав жодних правових підстав для відмови позивачу у здійсненні з 01.04.2019 такого перерахунку з урахуванням усіх складових, зазначених у цій довідці.

Як наслідок, відмовивши позивачу у здійсненні перерахунку пенсії по втраті годувальника з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, відповідач у такий спосіб діяв протиправно, чим позбавив позивача права на належний рівень соціального захисту та пенсійного забезпечення.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача протиправно порушені діями Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у відмові в перерахунку та виплаті з 01.04.2019 її пенсії.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті з 01.04.2019 пенсії позивачу на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 за №222/4/167/239/415 від 24.06.2021 є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 за №222/4/167/239/415 від 24.06.2021 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплатити з 01.04.2019 перераховану пенсію з урахуванням 100 відсоткового розміру суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 установлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Водночас, у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Отже, з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні від 06.08.2019 за результатами розгляду зразкової справи №160/3586/19 (№Пз/9901/12/19), які враховані судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що виплата перерахованої пенсії позивачу за період з 01.04.2019 повинна здійснюватися відповідачем у стовідсотковому розмірі суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.03.2018.

За наведених обставин, вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити з 01.04.2019 перераховану пенсію в 100-відсотковому розмірі від обчисленого є обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

При цьому, посилання відповідача на постанову КМУ від 14.08.2019 №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі по тексту, - постанова КМУ № 804), відповідно до якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262- XII до 1 березня 2018 р. та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, як на підставу правомірності органу Пенсійного фонду здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії, суд відхиляє з огляду на таке.

Вказаною постановою визначено порядок виплати перерахованих сум підвищених пенсій у 2019, який фактично полягає в обмеженні таких виплат у розмірі лише 75 відсотків суми підвищення пенсії.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, ухваленій у справі № 826/3858/18 вказав на відсутність у Кабінету Міністрів України права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії, оскільки системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить про те, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

З огляду на зазначене, суд вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії визначається Законом №2262- XII, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності".

Отже, обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так, у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заява № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

У справі «Кечко проти України» (Заява №63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Враховуючи викладене, при обранні способу відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Поміж тим, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 у справі №1-38/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, зокрема: частини сьомої статті 43.

Конституційний Суд України в зазначеному рішенні ствердив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Разом з цим, суд зазначає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у перерахунку з 01.04.2019 пенсії на підставі довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 24.06.2021. Тобто, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача до суду з цим позовом не існувало.

Більше того, як свідчать матеріали справи, така вимога позивача є безпідставною, позаяк сума грошового забезпечення годувальника позивача в оновленій довідці (23055,75 грн.), з урахуванням відсоткового значення розміру призначеної позивачу пенсії (70%), не перевищує максимального розміру виплати пенсії.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено підстав для зобов`язання відповідача провести виплату пенсії без обмеження її максимального розміру, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для правильного вирішення спору по суті, не впливають на встановлені в ході розгляду справи обставини і не спростовують викладених висновків суду.

Разом з тим, щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у двотижневий строк з моменту набрання рішенням суду законної сили, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зміст наведеної правової норми свідчить, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено аргументованих причин та не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Беручи до уваги обставини даної справи, правові підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Правові підстави для застосування положень ст.139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (а.с.9).

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку та виплаті з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення за №222/4/167/239/415 від 24.06.2021, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення за №222/4/167/239/415 від 24.06.2021, із врахуванням зазначених в ній основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 листопада 2021 року

Суддя Н.С. Гудима