Справа № 640/28800/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.09.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку як громадянину, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

До заяви було долучено наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, трудова книжка, довідка про заробітну плату з 01.07.2000 р. по день звернення, посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС.

10.10.2020 р. додатково було надано довідку № 122 від 10.09.2020 року, що була підставою видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, 09.09.2020 р. позивачем було подано заяву про надання допомоги у витребуванні первинних документів, що підтверджують право на отримання пенсії на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із Державного підприємства Дирекція будинку Державних художніх колективів та/або правонаступника.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.09.2020 р. за №2600-0314-8/132783 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки відповідно до наданих документів загальний страховий стаж складає 36 років 3 місяці 22 дні, стаж роботи у зоні радіоактивного забруднення складає 2 дні.

Зокрема, згідно з наданою довідкою від 26.09.2013 р. №02-67-02 не враховано періоди роботи: з 06.10.1986 р. по 07.10.1986 р. у с. Песківка Бородянського району, з 14.09.1986 р. по 15.09.1986 р. у м. Зелений Мис (с.Страхолісся), з 17.05.1987 р. по 18.05.1987 р. у м. Зелений Мис (с.Страхолісся), оскільки вказані населені пункти відсутні у переліку віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи згідно з Додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991р. №106; з 04.06.1987 р. по 05.06.1987 р. Чорнобильський район, оскільки не зазначені населені пункти перебування, з 08.06.1987 р. по 09.06.1987 р. Іванківський район, оскільки не зазначені населені пункти перебування.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:

Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років;

які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років;

які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

Згідно з п. 1.6, 1.7, 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (в редакції станом на 09.09.2020 р.), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

До заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 5) документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р. (категорія 2), що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 від 13.02.2019 р.

Відповідно, для зменшення пенсійного віку згідно зі ст. 55 Закону № 796-XII він мав відпрацювати у зоні відчуження у 1986 р. не менше 5 календарних днів, або не менше 14 календарних днів у 1987 р. (згідно з довідкою №122 від 10.09.2020 р. зазначено про перебування позивача у зоні відчуження лише за ці два роки).

Згідно зі ст. 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 р. № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.09.2020 р. за №2600-0314-8/132783 у призначенні пільгової пенсії відмовлено за відсутності підтвердження стажу роботи у зоні радіоактивного забруднення.

Згідно з Переліком 1. "Зона відчуження" постанови № 106 с. Песківка Бородянського району Київської області, м. Зелений Мис (с.Страхолісся) у ньому відсутні, тому підстави для зарахування періоду відрядження до вказаних населених пунктів до стажу роботи у зоні радіоактивного забруднення відсутні.

Місто Чорнобиль у вказаному Переліку наявне, а тому період з 03.06.1987 р. по 04.06.1987р., зазначений у наданій позивачем довідці від 10.09.2020 р. №122, відповідачем враховано.

Водночас, відповідачем правомірно не було враховано періоди з 04.06.1987 р. по 05.06.1987 р. - Чорнобильський район та з 08.06.1987 р. по 09.06.1987 р. - Іванківський район, оскільки не зазначені населені пункти перебування, що є необхідним для співвіднесення назв населених пунктів з Переліком 1. "Зона відчуження" постанови № 106.

Таким чином, відповідачем обґрунтовано зроблено висновок про відсутність підтвердження стажу роботи у зоні радіоактивного забруднення та відмовлено у призначенні пенсії.

Згідно з пп. 3.3 р. ІІІ, п. 4.2 р. IV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, надає: допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З вказаного приводу суд зазначає, що спірне питання стосується виключно наданої інформації про перелік населених пунктів зони відчуження, до яких було відряджено позивача у 1986-1987 роках.

З інформації, що міститься у довідці від 10.09.2020 р. №122 ДП "Дирекція будинку державних художніх колективів" уточнення потребують лише назви населених пунктів, у яких перебував позивач з 04.06.1987 р. по 05.06.1987 р. - Чорнобильський район та з 08.06.1987 р. по 09.06.1987 р. - Іванківський район, оскільки вони не зазначені у довідці.

Втім, вказану довідку позивач отримав 10.09.2020 р., тобто вже після звернення до Головного управління Пенсійного фонду України, а тому суд критично ставиться до посилання позивача щодо порушення відповідачем вказаного обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк