Справа № 930/2256/21
Суддя: Алєксєєнко В. М.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 930/2256/21
Провадження №2-а/930/27/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ДП18 №827242 по справі про накладення адміністративного стягнення від 29.09.2021 , -

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що інспектором ВБДР УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Стасюком О.І. винесено постанову ДП18 № 827242 по справі про адміністративне правопорушення від 29 вересня 2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Постанова обґрунтована тим, що 29.09.2021 року ОСОБА_1 , на ділянці 423 км+647 м. а/д М -30, керував трактором NEW HOLLAND номерний знак НОМЕР_1 та транспортував ним дискову борону ВДВП, ширина якої ніби то становить 4 м. 20 см. без дозвільних документів, наданих уповноваженим органом національної поліції, чим, на думку інспектора, порушив п.22.5 ПДР України.

Дійсно 29.09.2021 року на ділянці 423 км+647 м. а/д М -30 під час транспортування ОСОБА_1 трактором NEW HOLLAND дискової борони ВДВП, позивач був зупинений інспектором УПП Стасюком О.І., який на місці зупинки повідомив про те, що нібито, перевищено максимально дозволену для транспортування без відповідного дозволу ширину дискової борони, однак на заперечення позивача щодо відсутності у поліцейського необхідних повноважень щодо визначення меж габаритів дискової борони, інспектор жодним чином не відреагував та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

З даною постановою позивач не погоджується категорично, оскільки вона не містить належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, а висновки які виклав інспектор поліції не відповідають обставинам справи, сам факт переміщення транспортним засобом, зокрема, у даному випадку, великогабаритного вантажу працівником поліції встановлений не був, заміри транспортних засобів і вантажу поліцейський здійснив на місці зупинки за допомогою невідомих, не сертифікованих та не атестованих приладів. Окрім того, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу яким позивач керував було здійснено не уповноваженими на це особами та не у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях. Отже, поліцейський, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зробив помилковий висновок щодо перевищення габаритів транспорту допустимих меж, який не підтверджено належними та допустимими доказами, при цьому позбавивши позивача можливості скористатися своїми правами на захист.

У зв`язку з наведеним, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №827242 від 29.09.2021.

Ухвалою від 05.10.2021 суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрив провадження у справі. Адміністративну справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, будучи належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився не з`явився, клопотань, заяв чи заперечень проти позову не надіслав.

Суд зазначає, що відповідачем у встановлені строки відзив або інші докази правомірності складення оскаржуваної постанови надано не було, не зазначено причин неподання таких.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути розцінено судом як визнання позову.

Відповідачем не надано суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим, справу розглянуто на підставі наявних у ній матеріалів, які надані представником позивача.

За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.229 КАСУ, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 29.09.2021 інспектором ВБДР УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Стасюком О.І. винесено постанову ДП18 № 827242 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Постанова обґрунтована тим, що 29.09.2021 року о 09:15 год. ОСОБА_1 , на а/д М-30, 423 км+647 м. керував трактором NEW HOLLAND номерний знак НОМЕР_1 та транспортував ним дискову борону ВДВП, ширина якої ніби то становить 4 м. 20 см. без дозвільних документів, наданих уповноваженим органом національної поліції, чим, на думку інспектора, порушив п.22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

За вчинене правопорушення поліцейським прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом також встановлено, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення дотримання відповідачем процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин в постанові, не міститься.

Верховний суд Касаційного адміністративного суду у постанові №338/1/17 від 26.04.2018 зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з положення ч.2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення на накладення стягнення покладається саме на відповідача, тому саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили, що позивач дійсно перевозив вантаж, габаритні параметри якого перевищують передбачені п.22.5 ПДР України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови серії ДП18 №827242 від 29.09.2021 про адміністративне правопорушення, інспектором при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується їх висновки про скоєння позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ст.132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.286 КАС України, відповідно до якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачами не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин суд вважає, такими, що мають право на існування твердження позивача, про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було враховано та не вирішено його заперечення проти скоєння ним правопорушення, а саме - того, що він не порушував Правил дорожнього руху України, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №827242 від 29.09.2021 відносно ОСОБА_1 є протиправною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення із відповідача, суб`єкта владних повноважень, судових витрат, понесених по даній справі, суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, до позовної заяви позивачем додано лише квитанцію, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 908 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, за правилами ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката; розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Оскільки позов підлягає задоволенню, однак позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 гривень не подано ні одного доказу, тому на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області лише витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 132-139, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної полії у Вінницькій області про скасування постанови серії ДП18 №827242 по справі про накладення адміністративного стягнення від 29.09.2021 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 № 827242 по справі про адміністративне правопорушення від 29 вересня 2021 року, винесену інспектором ВДБР Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Стасюком Олександром Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 510, 00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини четвертої статті 286 КАС України.

Суддя: В.М. Алєксєєнко