Справа № 380/15126/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій з урахуванням клопотання про виправлення описки в позовній заяві (вх. № 9629ел від 10.09.2021) просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 30462/51.13-19 від 18.06.2019;

- зобов`язати відповідача поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи за ставкою 20% від доходу з 30 червня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підставою прийняття оскаржуваного рішення про виключення позивачки з реєстру платників єдиного податку було встановлення наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Однак всупереч приписам п. 299.11 ст. 299 ПК України підставою його прийняття слугували відомості інтегрованої картки платника податку, а не акт перевірки. Крім цього, датою виключення з реєстру платника єдиного внеску є 30.06.2019, що, на думку позивачки, не відповідає вимогам п. 299.11 ст. 299 ПК України, оскільки не є першим числом місяця, наступного за кварталом. Позивачка вважає, що вказане свідчить про протиправність рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 30462/51.13-19 від 18.06.2019, відтак вона звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 14.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 18.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та про перехід в загальне позовне провадження; витребувано у відповідача засвідчений акт за результатами проведеної Залізничною ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області перевірки своєчасності сплати податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 , який має відношення до предмета спору.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 74787 від 13.10.2021), у якому проти позову заперечив. Вважає, що позивачка була платником єдиного податку другої групи зі ставкою податку 20 %. У інтегрованій картці платника ФОП ОСОБА_1 за кодом 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» на кожне перше число протягом двох послідовних кварталів (І квартал 2019 року та ІІ квартал 2019 року) був наявний податкових борг, а саме: на 01.01.2019 - 52,81 грн, 01.02.2019 - 52,81 грн, 01.03.2019 - 52,81 грн, 01.04.2019 - 52,81 грн, 01.05.2019 - 52,81 грн, 01.06.2019 - 52,81 грн. Стверджує, що Відділом адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І ПК України проведено перевірку своєчасності сплати податкових зобов`язань до бюджету ФОП ОСОБА_1 . Вказаною перевіркою встановлено порушення вимог пункту 295.1 ст. 295 ПК України, а саме по ФОП ОСОБА_1 до ІКП по наступних термінах сплати: нарахування за серпень 2017 року по терміну 20.08.2017 сплачено (зараховано) 22.08.2017. У результаті перевірки складено акт № 00948/13-01-13-10 від 23.01.2018, внаслідок якого винесено рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку та відправлене позивачці рекомендованим листом. Залізничною ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення про виключення з реєстру платника єдиного внеску від 18.06.2019 № 30462/15.13-19, яке надіслано ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом. Також зазначив, що відповідно до вимог абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298, п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України проведення документальної перевірки та складання актів не передбачено. Просив у задоволенні позову відмовити.

Від представниці позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 80504 від 04.11.2021), у якому вказала, що відповідач посилається на акт перевірки від 23.01.2018, в якому не могло бути відображено підтвердження наявності податкового боргу станом на І та ІІ квартал 2019 року, а тому, відповідно до ст. 73 КАС України, вказаний акт не є належним доказом. Також зазначила, що відповідач не заперечує факту не складення акта перевірки, за результатами якого можливо було здійснити виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 . Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від представниці відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення (вх. № 84779 від 18.11.2021), в якому вказала, що у відзиві помилково зазначено акт № 00948/13-01-13-10 від 23.01.2018. Наголосила на тому, що підставою для анулювання реєстрації позивачки як платника єдиного податку була саме інтегрована картка платника податку. Також зазначила, що проведення документальної перевірки є обов`язковим щодо платника єдиного податку 4 групи, а стосовно платників єдиного податку 1-3 групи можливе проведення камеральної перевірки без складання акту перевірки. Відтак повідомило про неможливість надання акта за результатами проведеної Залізничною ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області перевірки своєчасності сплати податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 .

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 17.08.2006 як суб`єкт підприємницької діяльності, основним видом його діяльності є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (а.с. 7).

Рішенням Головного управління ДФС у Львівській області про виключення з реєстру платника єдиного податку № 30462/51.13-19 від 18.06.2019 ФОП ОСОБА_1 виключено з реєстру платника єдиного податку з 30 червня 2019 року на підставі п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України. При прийнятті зазначеного рішення, відповідачем на підставі інтегрованої картки платника податку встановлено у ФОП ОСОБА_1 наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Позивачка не погоджується із таким рішенням відповідача, оскільки, на її думку, підставою його прийняття слугували відомості інтегрованої картки платника податку, а не акт перевірки. Відтак вона звернулася із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (надалі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до п. 295.1. статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більше як до кінця поточного звітного року.

Згідно з п. 295.2 ст. 295 ПК України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 статті 298 ПК України платник єдиного податку зобов`язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема у випадку передбаченому пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу тобто, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (п. 299.10 ст. 299 ПК України).

Положеннями п. 299.11 статті 299 ПК України встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Отже, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Матеріалами справи встановлено, що Відділом адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І ПК України проведено перевірку своєчасності сплати податкових зобов`язань до бюджету ФОП ОСОБА_1 . Вказаною перевіркою встановлено порушення вимог пункту 295.1 ст. 295 ПК України, а саме по ФОП ОСОБА_1 до ІКП по наступних термінах сплати: нарахування за серпень 2017 року по терміну 20.08.2017 сплачено (зараховано) 22.08.2017. Залізничною ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення про виключення з реєстру платника єдиного внеску від 18.06.2019 № 30462/15.13-19, яке надіслано ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом. Зазначене рішення прийнято на підставі інтегрованої картки платника податку (а.с. 9).

Також судом встановлено, що податковим органом не було проведено перевірки з питань сплати позивачем податкового боргу, внаслідок чого не було встановлено актом перевірки наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, не було зафіксовано документально дату виникнення та строку наявності податкового боргу як передумови для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Відтак суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято не на підставі акту за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено п. 299.11 статті 299 ПК України, а на підставі інформації із баз даних ДФС про те, що за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 станом на 01.06.2019 рахується податковий борг по єдиному податку у сумі 53 грн.

За таких обставин суд зазначає, що контролюючий орган при прийнятті рішення № 30462/51.13-19 від 18.06.2019 про виключення з реєстру платника єдиного податку діяв усупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

Указана позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 808/224/18, від 15.05.2018 року у справі № 813/676/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає застосуванню при вирішенні спірних правовідносин.

Відтак суд критично оцінює доводи відповідача про те, що стосовно платника єдиного податку 1-3 групи можливе проведення камеральної перевірки без складання акту перевірки, оскільки вказане суперечить приписам п. 299.11 ст. 299 ПК України.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відтак суд вважає, що належним способом захисту прав позивачки у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 18.06.2019 № 30462/51.13-19 про виключення з реєстру платника єдиного внеску та зобов`язання відповідача поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи за ставкою 20 % від доходу починаючи з 30 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що судовий збір за подання позивачем позовної заяви (одна вимога немайнового характеру) становить 2270,00 грн.

Згідно з квитанцією № ПН 2633133 від 02.09.2021 позивачка сплатила судовий збір в загальному розмірі 4540,00 грн.

Таким чином, позивачка сплатила судовий збір в більшому розмірі.

Суд зазначає, що позивач має право відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» подати клопотання про повернення судового збору у зв`язку з внесенням його в більшому розмірі.

Отже, судовий збір у розмірі 2270,00 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003 м. Львів вул. Стрийська 35; код за ЄДРПОУ ВП 43968090) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 18.06.2019 № 30462/51.13-19 про виключення з реєстру платника єдиного внеску.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи за ставкою 20 % від доходу починаючи з 30 червня 2019 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Львівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.П. Качур