Справа № 522/23431/21
Суддя: Суворова О. В.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/507/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі:

головуючого судді Суворової О.В.

за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Лівану, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.12.2021 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом, в якому просив затримати громадянина Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 07.06.2022 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Позов обґрунтований тим, що 13.01.2021 року працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - ГУ ДМС в Одеській області) за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушко,14/3 було виявлено та доставлено до ГУ ДМС в Одеській області громадянина Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В позові зазначено , що 03.04.2012 року ОСОБА_1 вперше звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до Головного управління ДМС України в Одеській області. Рішенням ДМС України від 22.04.2013 року № 239-13 ОСОБА_1 було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту через відсутність умов, передбачених пунктами 1 та 13 частини першої статті 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2013 року по справі № 815/4217/13-а було відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ДМС України про визнання неправомірним та скасування рішення від 22.04.2013 № 239-13 та зобов`язання вчинити певні дії. Позивач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013року по справі № 815/4217/13-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 05.02.2014 було відхилено касаційну скаргу ОСОБА_1 , а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 року - залишено без змін. 05.09.2016 року ОСОБА_1 повторно подав заяву про надання міжнародного захисту в Україні. Рішенням Державної міграційної служби України від 12.10.2018 року № 351-18 відмовлено ОСОБА_1 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.Зазначене рішення ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку. В якості причини звернення позивач вказав погану ситуацію у Лівані, діяльність терористичних організацій у Лівані, здійснення військових дій. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 по справі № 420/3095/19 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ДМС України. Зазначене судове рішення позивачем в апеляційному порядку не оскаржено. Згідно відомостей з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (далі система «Аркан») ОСОБА_1 не перетинав державного кордону України в період з 27.01.2016 по 27.01.2021 роки . В результаті проведеної перевірки та відібраних у позивачапояснень встановлено, що громадянин Лівану ОСОБА_1 порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживав без документів на право проживання в Україні. ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що гр. ОСОБА_1 на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

13.01.2021 року співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД № 004271, постановою від 13.01.2021 серії ПН МОД № 004314, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства № 2 від 13.01.2021 громадянина Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 11.02.2021 року .

У визначений термін гр. ОСОБА_1 з території України не виїхав. У відповідача відсутній паспортний документ та віза, обов`язкова наявність яких визначена ст. 9 Закону № 3773-VІ , відповідно до якої іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

05.12.2021 року співробітниками ГУ ДМС в Одеській області повторно виявлено та доставлено до ГУ ДМС в Одеській області гр. ОСОБА_1 та враховуючи вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП, стосовно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 006984 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 05.12.2021 року ПН МОД № 007048 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Цього ж дня він був затриманий на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП та рішення ГУ ДМС в Одеській області від 05.12.2021 року та поміщений до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС».

Ухвалою суду від 07.12.2021 року провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 07.12.2021 року.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов, адже посвідка відповідачу не видавалася, на території України знаходиться без законних підстав та у нього відсутні документи, що посвідчують особу, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник заперечували проти задоволення позову, зазначивши, що повертатись до країни походження не бажає через військові дії на території Лівану

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.01.2021 року працівниками ГУ ДМС в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушко,14/3 було виявлено та доставлено до ГУ ДМС в Одеській області громадянина Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З письмових пояснень позивача від 13.01.2021 року вбачається, що 30.10.2011 року, він прибув на територію України легально з використанням паспорта для виїзду за кордон на його ім`я серії НОМЕР_1 , строком дії до 27.05.2015 року. Територію України не покинув у відповідний строк, у зв`язку з тим, що не знав законів України.

13.01.2021 року співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД № 004271 та постановою від 13.01.2021 року, серії ПН МОД № 004314, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

ГУ ДМС в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства № 2 від 13.01.2021 гр. ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 11.02.2021.

У визначений термін гр. ОСОБА_1 з території України не виїхав. У відповідача відсутній паспортний документ та віза, обов`язкова наявність яких визначена ст. 9 Закону № 3773-VІ, відповідно до якої іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

05.12.2021 року співробітниками ГУ ДМС в Одеській області було повторно виявлено та доставлено до ГУ ДМС в Одеській області гр. ОСОБА_1 та враховуючи вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП, стосовно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 006984 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 05.12.2021року ПН МОД № 007048 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Цього ж дня він був затриманий на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП та рішенням ГУ ДМС в Одеській області від 05.12.2021 року поміщений до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС».

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно до п. 14 ст. 1 вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Проаналізувавши всі обставини перебування відповідача на території України було встановлено наступне. Відомості про перебування на території України на законних підставах відповідача відсутні, що вказує на порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Відповідач прибув на територію України 30.10.2011 року, проте не виконав рішення про примусове повернення та не залишив територію України.

Беручи до уваги той факт, що відповідач проживає на території України без документів на право проживання в Україні, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП. На даний час у відповідача відсутній паспортний документ, який надає право здійснити виїзд з території України, що визначено ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , відповідно до якої в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Зважаючи, що при першому затриманні відповідач добровільно не виконав рішення позивача та не виїхав за межі території України, а також враховуючи зазначені вище обставини, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, не має документів для перетинання державного кордону України на законних підставах і тому не має можливості на даний час здійснити виїзд з території України, що унеможливлює ідентифікацію особи відповідача та забезпечення примусового видворення за межі України.

Частиною 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно пункту 27 частини 1 статті Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства:

- стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення;

- стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України;

- затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 2 ст. 101 КАС України (яка є загальною нормою) передбачено, що процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками.

Слід зазначити, що ГУ ДМС України в Одеській області не зверталось з клопотанням про зобов`язання гр. ОСОБА_1 внести заставу та з клопотанням про взяття даної особи на поруки підприємства, установи чи організації, в зв`язку з тим, що внесення застави полягає у внесенні іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто існує імперативний обов`язок Кабінету Міністрів прийняти такий Порядок.

На даний час, Кабінетом Міністрів України, на виконання ст. 289 КАС України, не прийнято порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування судом застави як заходу до іноземця, який застосовується адміністративним судом в порядку КАС України.

Вказане свідчить про відсутність механізму реалізації судом положень ст. 289 КАС України при застосуванні до іноземця застави, тобто про неможливість практичного застосування судом застави до іноземця.

Враховуючи наведене в сукупності з тим, що коли інші, менш жорсткі заходи (порука та застава), були розглянуті та визнані такими, що не можуть бути застосовані до даної ситуації, суд вважає, що до гр. ОСОБА_1 слід застосувати захід, передбачений ч. 11 ст. 289 КАС України, а саме затримання з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні , ДМС України до 07.06.2022 року.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 229, 242, 244, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (код , м. Одеса, вул. Преображенська, 44) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Лівану, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 07.06.2022 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Звернути рішення до негайного виконання з моменту проголошення в порядку ст. 371 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя О.В.Суворова