Справа № 600/381/21-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/381/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги за 24 повних календарних років служби;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області донараховати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за 7 повних календарних років служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на день звільнення вислуга років становить 24 роки 08 місяців 24 дні. Однак, під час звільнення з податкової міліції відповідачем встановлена вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні 17 повних календарних років.

Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив йому у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні за 7 повних календарних років.

Відповідач правом, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався, заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з посиланням на відповідні докази та норми права, до суду не надав, хоча належним чином був повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття справи до провадження.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2015 у справі № 824/1966/15-а, яка набрала законної сили 11.11.2015, встановлено, що ОСОБА_1 з 29.12.1995 працював у Державній податковій інспекції у м. Чернівці на посаді державного податкового інспектора відділу аудиту непрямих податків та присвоєно 15-й ранг державного службовця.

26.11.1996 позивач призначений на посаду старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу документальних перевірок непрямих податків Державної податкової інспекції у м. Чернівці.

01.12.2000 позивач призначений на посаду головного державного податкового ревізора - інспектора відділу перевірки відшкодування ПДВ Державної податкової інспекції у м. Чернівці.

01.03.2002 позивач призначений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу дослідних перевірок управління податкової міліції Державної податкової адміністрації у Чернівецькій області, а 20.08.2003 наказом № 127-0 переведений на атестовану посаду оперуповноваженого відділення викриття злочинів у базових галузях економіки міжрайонного відділу податкової міліції Новоселицької Міжрайонної державної податкової інспекції управління податкової міліції Державної податкової адміністрації в Чернівецькій області та в подальшому продовжував службу в органах податкової міліції.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2015 у справі № 824/1966/15-а, яка набрала законної сили 11.11.2015, позов ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби в Чернівецької області задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасувати рішення від 27.08.2015 за №1160/10/10-24-13-07-18 Головного управління державної фіскальної служби в Чернівецької області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку вислуги років для призначення пенсії. Зобов`язано Головне управління державної фіскальної служби в Чернівецької області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 29 грудня 1995 року по 20 серпня 2003 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.03.2016 у справі № 824/1966/15-а роз`яснено, що рішенням у даній справі від 15.09.2015 Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 29 грудня 1995 року по 20 серпня 2003 року, що безпосередньо зобов`язує Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області до перерахування надбавки за вислугу років з моменту набрання законної сили рішенням у даній справі.

На виконання судового рішення від 15.09.2015 у справі № 824/1966/15-а, 29.07.2016 ГУ ДФС у Чернівецькій області видано наказ № 160-О «Про оголошення вислуги років», яким наказано оголосити вислугу років працівнику податкової міліції для виплати винагороди за вислугу років та призначення пенсії підполковнику міліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому з особливих справ відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області, станом на 11.11.2015 року календарна вислуга років становить 19 років 10 місяців 12 діб.

Наказом ГУ ДФС у Чернівецькій області № 78-0 від 23.09.2020 звільнено з податкової міліції за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, начальника оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області полковника податкової міліції ОСОБА_1 23.09.2020.

Вислуга років на день звільнення становить: в податковій міліції - 17 років 01 місяць 03 доби, для призначення пенсії (на виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2015 у справі № 824/1966/15-а) - 24 роки 08 місяців 24 доби.

Вислуга років відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні становить 17 повних календарних років служби.

05.10.2020 ГУ ДФС у Чернівецькій області оформлено подання про призначення пенсії позивачу № 515/9/24-97-07-11. В поданні зазначено, що вислуга років позивача станом на 23.09.2020 для призначення пенсії складає 24 роки 08 місяців 24 доби (з урахуванням постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у справі № 824/1966/15-а).

Відповідно до грошового атестату № 315/10/24-97-08-13 від 05.10.2020, ГУ ДФС у Чернівецькій області засвідчує, що позивач має відсоткову надбавку за вислугу років у розмірі (45%), оскільки вислуга років станом на 23.09.2020 року визначена 24 року 08 місяців 24 доби.

23.11.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив внести зміни до наказу ГУ ДФС у Чернівецькій області № 78-0 від 23.09.2020 в частині встановлення йому вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні 24 повних календарних років служби, а також нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу за 7 повних календарних років служби.

24.12.2020 відповідач направив на адресу позивача лист за вих. № 479/10/24-97-07-11, в якому повідомив про відсутність підстав для виплати вихідної допомоги при звільненні за період не пов`язаний з службою в податковій міліції. Зокрема, в листі відповідач зазначив, що при звільненні зі служби в податкової міліції позивачу було виплачено вихідну допомогу відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 за 17 років служби, тобто за час фактичного проходження ним служби в податковій міліції. Також при звільненні позивачу зараховано до вислуги років для призначення пенсії час роботи на державній службі в Державній податковій службі України з 29.12.1995 по 19.08.2003 на виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2015 у справі № 824/1966/15-а з роз`яснення до нього. Оскільки у вказаному рішенні суду та роз`ясненні до нього не визначено можливість виплати позивачу вихідної допомоги при звільненні за період, який позивач не проходив службу в податковій міліції, а згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 станом на 20.08.2003 не передбачено надання права Державній податковій адміністрації України затверджувати перелік посад і умови щодо зарахування часу роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу, а також не застосовується до працівників податкової міліції, а тільки працівників ОВС та СБУ, відсутні підстав для виплати вихідної допомоги при звільненні за період не пов`язаний з службою в податковій міліції.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглядом справи по суті також встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі № 600/2853/20-а, яке набрало законної сили 19.03.2021, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з календарної вислуги 24 роки 08 місяців 24 дні.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Право на пенсійне забезпечення, відповідно до вимог п. "б" статті 12 зазначеного Закону, мають особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Статтею 12 Закону № 2262-XII, визначено, що пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року, і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Статтею 17 Закону № 2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Згідно з пунктом "и" частини першої цієї статті Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз. 12 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393 (далі - Постанова № 393, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки.

Аналіз наведених норм законодавства та обставин справи дає підстави для висновку, що особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону № 2262-XII, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи внутрішніх справ, податкову міліцію на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері державної фінансової політики.

Разом з тим, не затверджений перелік посад в органах Державної податкової служби України, період роботи на яких може бути зарахований до календарної вислуги років.

З цього приводу суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях про те, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Так, Закон № 2262-XII встановлює для осіб начальницького складу податкової міліції передбачені гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.09.2019 у справі № 813/904/15 та від 04.10.2018 у справі № 819/1695/16.

З матеріалів справи видно, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2015 у справі № 824/1966/15-а, яка набрала законної сили 11.11.2015, зобов`язано Головне управління державної фіскальної служби в Чернівецької області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 29 грудня 1995 року по 20 серпня 2003 року.

На виконання вказаного судового рішення, 29.07.2016 ГУ ДФС у Чернівецькій області видано наказ № 160-О «Про оголошення вислуги років», яким наказано оголосити вислугу років працівнику податкової міліції для виплати винагороди за вислугу років та призначення пенсії підполковнику міліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому з особливих справ відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області, станом на 11.11.2015 року календарна вислуга років становить 19 років 10 місяців 12 діб.

Як зазначав позивач в позовній заяві та видно з листа ГУ ДФС у Чернівецькій області від 24.12.2020 за вих. № 479/10/24-97-07-11, при звільненні зі служби з податкової міліції позивачу було виплачено вихідну допомогу до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 за 17 років служби, тобто за час фактичного проходження ним служби в податковій міліції.

На думку позивача, станом на день звільнення 23.09.2020 він набув право отримання одноразової грошової допомоги за 24 повних календарних років вислуги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 2262-XII встановлено, що у разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічні приписи містяться у п. 10 Постанови № 393. Так, відповідно до п. 10 вказаної Постанови військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З огляду на наведене суд зазначає, що процитовані норми не передбачають будь-яких обмежень щодо обчислення такої вислуги лише в календарних роках, а передбачають виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення за наявності вислуги 10 років і більше.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2262-XII та п. 10 Постанови № 393 особам, які мають право на пенсію згідно з цими нормативно-правовими актами та звільняються зі служби у зв`язку із скороченням штатів, виплачується одноразова грошова допомога за кожний повний календарний рік служби.

У свою чергу, судовим рішенням від 15.09.2015 у справі № 824/1966/15-а, яке набрало законної сили 11.11.2015, зобов`язано Головне управління державної фіскальної служби в Чернівецької області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в органах Державної податкової служби з 29 грудня 1995 року по 20 серпня 2003 року.

Матеріалами справи підтверджено, що вислуга років позивача на момент звільнення становила 24 роки 08 місяців 24 доби, що відображено в наказі про звільнення від 23.09.2020, грошовому атестаті, поданні про призначення пенсії.

Крім того, суд звертає увагу, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі № 600/2853/20-а, яке набрало законної сили 19.03.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з календарної вислуги 24 роки 08 місяців 24 дні.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні на підставі ч. 1 ст. 9 Закону № 2262-XII виходячи з вислуги 24 повних календарних років вислуги.

Судом встановлено, що наказом ГУ ДФС у Чернівецькій області № 78-0 від 23.09.2020 звільнено з податкової міліції за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, начальника оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області полковника податкової міліції ОСОБА_1 23.09.2020. Вислуга років на день звільнення становить: в податковій міліції - 17 років 01 місяць 03 доби, для призначення пенсії (на виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2015 у справі № 824/1966/15-а) - 24 роки 08 місяців 24 доби. Вислуга років відповідно до пункту 10 Постанови для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні становить 17 повних календарних років служби.

Отже, при звільненні позивача з податкової міліції та виплаті одноразової грошової допомоги, відповідачем не врахований період роботи позивача в органах Державної податкової служби з 29 грудня 1995 року по 20 серпня 2003 року, у зв`язку з чим невиплачена одноразова грошова допомога за 7 повних календарних років служби.

Вирішуючи спір по суті, суд, з урахуванням встановлених по справі обставин та наведених норм матеріального права, дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги за 24 повних років служби.

Оскільки, відповідач нарахував та виплатив позивачу одноразову грошову допомогу тільки за 17 повних років служби, суд зобов`язує відповідача донараховати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу за 7 повних календарних років служби, які не були враховані

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

Відповідач під час розгляду справи по суті відзив на позовну заяву без поважних причин до суду не надав, правом передбаченим ст. ст. 159 та 162 КАС України, не скористався.

Частиною 4 ст. 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи наведену норму процесуального права, суд кваліфікує неподання відповідачем, суб`єктом владних повноважень, відзиву на позов без поважних причин, як визнання позову.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору в розмірі 908,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72 - 77, 90, 134, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги за 24 повних календарних років служби.

3. Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області донараховати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за 7 повних календарних років служби.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 908,00 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повний текст судового рішення складено 06.12.2021.

Повне найменування учасників процесу:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління ДФС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Суддя В.К. Левицький