Справа № 140/2930/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/2930/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Паліводи Н.І.,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від липня 2019 року № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 96 025,62 грн., № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 8 002,13 грн., № про застосування штрафних санкцій у сумі 3 570,00 грн, вимогу від 19 липня 2019 року № Ф- про сплату боргу (недоїмки) у сумі 78 243,12 грн, рішення від 19 липня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 12 931,29 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року, яке було залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано прийняті Головним управлінням ДФС у Волинській області податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 67393,86 грн, податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року № в частині збільшення грошового зобов язання з військового збору у сумі 5 616,15 грн, вимогу від 19 липня 2019 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) у сумі 5 4913,54 грн, рішення від 19 липня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 10 407,89 грн, а також податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 850,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою ВСУ від 01.10.2021 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 та постанову Восьмою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 в частині вимог щодо скасування податкової вимоги від 19.07.2019 № про сплату боргу (недоїмки), рішення від 19.07.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкового повідомлення-рішення від 19.07.2019 року № в частині~ збільшення грошового зобов`язання з військового збору - скасовано, справу № 140/2930/19 в цій частині направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 прийнято до провадження провадження у дану справу, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник просили в судовому засіданні позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 29 липня 1992 року та здійснює господарську діяльність за такими видами: вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41), інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (КВЕД 52.29) та ін., перебуваючи на загальній системі оподаткування.

У період з 15 по 28 травня 2019 року ГУ ДФС у Волинській області була проведена документальна планова виїзна перевірка суб`єкта господарської діяльності позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахувань та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, своєчасності, достовірності, повноти нарахувань та сплати податку на додану вартість, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за той же період.

За результатами перевірки було складено акт перевірки від 11 червня 2019 року №12333/03-20-13-02/, яким встановлено такі порушення підприємцем податкового законодавства:

- пункту 44.1 статті 44, пункту 164.1 статті 164, пункту 177.2 ст. 172 підпунктів 177.4.3, 177.4.5, 177.4.6 пункту 177.4 статті 177 ПК України, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 64017,08 грн, в т.ч. за 2017 рік на 41784,33 грн, за 2018 рік на 22232,75 грн;

- підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, підпунктові .3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 5334,75 грн, в т.ч. за 2017 рік на 3482,03 грн, за 2018 рік на 1852,72 грн;

- пункту 2 частини першої статті 7, пунктів 2, 3, 9 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування», внаслідок чого занижено суму єдиного внеску на 78243,12 грн, в т.ч. за 2017 рік на 51069,77 грн, за 2018 рік на 27173,35 грн;

- пункту 117.1 статті 117, пункту 8.4 розділу III Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.04.2014 № 462, а саме несвоєчасно подано повідомлення за формою № 20-ОПП.

Такі висновки обґрунтовані тим, що підприємець завищив валові витрати на суму 355 650,44 грн, в т.ч. за 2017 рік на 232 135,17 грн, за 2018 рік на 123 515,27 грн, що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу на ту ж суму.

Як зазначено у пункті 2.1.2 акта перевірки, підприємець до складу валових витрат включив витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, а саме витрати на придбання запчастин, мастил та оливи до вантажних транспортних засобів та послуг по їх ремонту на загальну суму 234467,91 грн; витрати на придбання напівпричепа SAMRO ST 39 МНРА у сум 87334,84 грн. Крім того, до складу валових витрат включено витрати на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 18708,69 грн за 2017-2018 роки.

Також в ході перевірки встановлено, що позивач відніс у 2017 році до складу валових витрат витрати на придбання дизпалива у сумі 2201294,20 грн.

Згідно з наданими до перевірки документами встановлено, що підприємцем при наданні транспортних послуг замовникам використано паливно-мастильні матеріали на суму 2 109 547,61 грн; дебіторська заборгованість за наданими послугами станом на 31 грудня 2017 року становить 374 273,37 грн, в т.ч. 62 378,89 грн ПДВ; вартість дизпалива, використаного під час надання цих послуг, які є неоплаченими, становить 169 428,72 грн.

З цього зроблено висновок, що підприємець завищив валові витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів на 137 388,51 грн. Собівартість товару, за яким рахується заборгованість, становить 169428,72 грн та вона включена перевіркою до складу валових витрат 2018 року. Аналогічно за 2018 рік: до складу валових витрат віднесено витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів у сумі 1 885 312,54 грн. Згідно з наданими до перевірки документами встановлено, що підприємець використав паливно-мастильні матеріали при наданні транспортних послуг замовникам на суму 1 947 095,54 грн; дебіторська заборгованість за цими послугами становить 389 161,41 грн, в т.ч. 64 860,24 грн ПДВ. Вартість паливно-мастильних матеріалів, які використані для транспортних послуг, що є неоплаченими станом на 31 грудня 2018 року, становить 191 957,85 грн.

19 липня 2019 року на підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийняло податкові повідомлення-рішення: - № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 96 025,62 грн (з них 64 017,08 грн основний платіж та 32 008,54 грн штрафні санкції); - № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 8 002,13 грн (з них 5 334,75 грн основний платіж та 2 667,38 грн штрафні санкції); - № про застосування штрафних санкцій у розмірі 3 570,00 грн.

Також 19 липня 2019 року ГУ ДФС у Волинській області сформувало вимогу № Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 78 243,12 грн та прийняло рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 12 931,29 грн.

ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (надалі ГУ ДФС у Волинській області), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 96 025,62 грн, № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 8 002,13 грн, № 001361302 про застосування штрафних санкцій у сумі 3 570,00 грн, вимогу від 19 липня 2019 року № Ф- про сплату боргу (недоїмки) у сумі 78 243,12 грн, рішення від 19 липня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 12 931,29 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року, яке було залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року, позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано прийняті Головним управлінням ДФС у Волинській області податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 67 393,86 грн, податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору у сумі 5 616,15 грн, вимогу від 19 липня 2019 року № Ф- про сплату боргу (недоїмки) у сумі 54 913,54 грн, рішення від 19 липня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 10 407,89 грн, а також податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 850,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою ВСУ від 01.10.2021 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 та постанову Восьмою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 в частині вимог щодо скасування податкової вимоги від 19.07.2019 № про сплату боргу (недоїмки), рішення від 19.07.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкового повідомлення-рішення від 19.07.2019 року № в частині~ збільшення грошового зобов`язання з військового збору - скасував, справу № 140/2930/19 в цій частині направив на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Згідно із вимогами п.п.177.4.5. пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Разом з тим, пп. 177.4.6. п. 177.4 ст. 177 ПК України передбачено, що не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Суть встановлених податковим органом порушень полягає в тому, що позивач неправомірно включив до складу документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, суми на утримання основних засобів подвійного призначення (вантажних автомобілів) у розмірі 151 472, 27 грн, оскільки сідельні тягачі та напівпричепи належать до категорії вантажних автомобілів, а отже до основних засобів подвійного призначення, які, відповідно до вимог статті 177 Податкового кодексу України до складу витрат фізичної особи-підприємця не включаються.

Оцінюючи доводи позивача про те, що транспортні засоби (сідлові тягачі та напівпричепи) не є вантажними автомобілями, а тому на них не поширюється дія підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України, було здійснено аналіз положень Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон 2344-ІІІ), яким урегульовані засади організації та діяльності автомобільного транспорту, слід прийти до висновку, що в розумінні ст. 1 цього Закону автомобільним транспортним засобом є колісний транспортний засіб (автобус, вантажний і легковий автомобілі, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб).

Касаційний суд погодився з доводами податкового органу щодо неправомірного включення позивачем до складу документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, сум на утримання основних засобів подвійного призначення (вантажних автомобілів) у розмірі 151 472, 27 грн, що в поєднанні із встановленими обставинами про безпідставне віднесення позивачем суми на придбання напівпричіпу SAMRO ST 39 MHPA у розмірі 87 334,84 грн до складу витрат, становить 234 467, 91 грн (податкове зобов`язання: 234 467,91 * 18% - 42 204,22 грн, за штрафними санкціями: 42 204,22 * 50% = 21 102,11 грн), тому податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року № підлягає скасуванню в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 21 812, 86 грн, та застосування штрафних санкцій в сумі 10 906, 43 грн, в іншій частині, вказане податкове повідомлення-рішення є таким, що винесено правомірно. Також касаційним судом зазначено, що визначення податковим органом військового збору, застосування штрафних санкцій та суми єдиного внеску є похідним від збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, тому судові рішення у справі в частині вимог щодо скасування податкової вимоги від 19 липня 2019 року № Ф- про сплату боргу (недоїмки), рішення від 19 липня 2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, податкового повідомлення-рішення від 19 липня 2019 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору, підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в цій частині і необхідністю дослідження кожного акта індивідуальної дії, що становить предмет позовних вимог у цій справі.

На виконання вказівок КАС у складі ВС при направленні в частині позовних вимог справи до суду першої інстанції на новий розгляд було визначено, що при вирішенні питання щодо встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, слід виходити із встановлених касаційною інстанцією сум витрат в розмірі 234 467,91 грн. неправомірно включених позивачем до складу документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності. Саме з даної суми податковим органом слід було розраховувати ЄСВ у вимозі про сплату боргу, який становитиме 51 582, 94 грн. (234 467,91 * 22%). Виходячи з того, що відповідачем по цьому податку прийнято рішення № Ф- на суму 78 243,12 грн., тому дана вимога підлягає скасуванню на суму 26 660,18 грн. (78 243,12 - 51 582, 94). Аналогічно щодо застосування штрафних санкцій у рішенні № підлягає скасуванню сума 5 974,49 грн. (12 931,29 - 6 956, 80). Також виходячи із вищезазначеної суми, сума військового збору по основному платежу підлягає скасуванню на 1 817,73 грн. (5 334,75 - 3 517,02), де 5 334,75 - сума донарахованих коштів податковим органом в податковому повідомленні-рішенні № з цього приводу, а 234 467,91 * 1,1%=3 517,02 - розмір вирахуваного військового збору, окрім того, по штрафних санкціях підлягатиме скасуванню сума 908,87 грн. (2 667,38 - 1 758,51), де 2 667,38 - розмір цього збору, визнаний податковим органом в податковому повідомленні-рішенні, а 1 758,51 - 50% від встановленої судом суми донарахованого військового збору.

Аналогічні письмові розрахунки на виконання постанови касаційного суду в частині направлення справи на новий розгляд для визначення в якій частині підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення з військового збору, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування санкцій, зроблені представником позивача та додані до матеріалів позову під час нового судового розгляду даної справи, які досліджені судом.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги частково, тому на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 689,14 грн. грн. (34,67% від задоволених судом вимог), виходячи з того, що всього було прийнято податковим органом рішень на загальну суму 198772,16 грн., а скасовується судами на суму 68 930, 56 грн.), а також 1 733,50 грн. витрат на правову допомогу (34,67%) від задоволених (5 000 грн. * 34,67%), а всього на загальну суму 2 422,64 грн судових витрат

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування санкцій - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 19.07.2019 № Ф- в частині на суму 26 660,18 грн., рішення про застосування штрафних санкцій від 19.07.2019 № в частині на суму 5 974,49 грн. та податкове повідомлення-рішення від 19.07.2019 № в частині на суму 1 817,73 грн. (збору) та 908,87 грн. штрафних санкцій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 2 422,64 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 64 копійки.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010; Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4; ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич