Справа № 560/10384/21
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

07 грудня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12 липня 2021 року № 8202 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу";

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2021 року у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 06 липня 2021 року пенсії державного службовця по інвалідності II - ї групи відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках, виданих Новоушицькою селищною радою від 17 червня 2021 року № 37, 38, з урахуванням виплачених сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказує про протиправність відмови у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" №3723.

Ухвалою суду від 13.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, зокрема, що на момент встановлення ІІ групи інвалідності позивач не займав ні посади державного службовця, ні посади службовця органів місцевого самоврядування. Також станом на 12.07.2021 позивач не досяг 62-річного віку.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області також подало відзив на позов, в якому просило відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки право на перехід на пенсію за іншим законом відсутнє.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач з 07.04.2021 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивач працював, зокрема:

- з 20.09.1994 до 03.05.1996 на посаді землевпорядника Вахновецької сільської ради народних депутатів;

- з 03.05.1996 до 30.03.2012 на різних посадах у структурних підрозділах відділу земельних ресурсів;

- з 24.11.2015 до 26.11.2020 - на посаді Новоушицького селищного голови.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 07.04.2021, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності довічно. Огляд інваліда - вперше.

06.07.2021 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу».

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 8202 від 12.07.2021 відмовлено позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10.12.2015. Вказано, що особи з числа держслужбовців, яким встановлено інвалідність, 01.05.2016 втратили право на призначення пенсії по інвалідності державною службовця у розмірах, визначених частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-X1I "Про державну службу", проте зберегли право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" у встановлених статтею 33 цього Закону розмірах.

Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2021 позивача було повідомлено про прийняте рішення. Зазначено також, що за документами пенсійної справи станом на 01.05.2016 року позивач не працював на посаді державного службовця, тривалість стажу на посадах державної служби, що визначає право на пенсію відповідно до Закону №889 становить 17 років 6 місяців 12 днів.

Періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 24.11.2015 по 26.11.2020 на посаді селищного голови не зараховуються до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XIIта актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

У пункті 4 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Враховуючи наведене, періоди роботи позивача в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби. Отже, стаж з 24.11.2015 по 26.11.2020 на посаді селищного голови зараховується до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу»

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі №735/939/17.

Тому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області помилково вказує про те, що станом на 01.05.2016 року позивач не працював на посаді державного службовця.

Отже, стаж позивача на державній службі станом на 01.05.2016 складає понад 10 років (фактично - понад 20 років), він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Суд звертає увагу на те, що норма ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначає, що пенсія по інвалідності призначається особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Позивач не був визнаним інвалідом II групи у період його перебування на державній службі, проте вказана норма містить приписи про те, що відповідна пенсія призначається також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності.

Таким чином, оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зіст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 березня 2019 року по справі №507/926/17, від 03 квітня 2019 року по справі №398/3484/16-а та від 14 листопада 2019 року по справі №348/2369/16-а.

Стосовно аргументів пенсійного органу про те, що законодавець визначив правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, тобто, на думку відповідача, підлягають застосуванню у сукупності норми, визначені пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, і норми, передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік (у цьому випадку пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування), стаж державного службовця і страховий стаж, Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 13 лютого 2019 року по зразковій справі №822/524/18 зазначила, що такі доводи необґрунтовані. Суд виходив з того, що закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому зазначив, що орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, трактує норми закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для пенсіонера тлумаченню законодавства України.

Аналогічна правова позиція також зазначена у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року по справі №687/545/17.

Відповідно до вимог ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним.

Водночас, лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2021 є лише повідомленням про прийняте рішення, а не відмовою у призначенні пенсії. Тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача здійснити виплату пенсії державного службовця з 06.07.2021, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" звернувся до пенсійного органу 06.07.2021, нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 06.07.2021.

Також суд звертає увагу на те, що за змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Як наслідок, слід зобов`язати відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу з 06.07.2021 пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках № 37 та № 38 від 17.06.2021, виданих Новоушицькою селищною радою Новоушицького району Хмельницької області.

Наведене свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 8202 від 12.07.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ з 06.07.2021 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 37 та № 38 від 17.06.2021, виданих Новоушицькою селищною радою Новоушицького району Хмельницької області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 грудня 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Площа Свободи, 5, Держпром 3 підїзд, 2 поверх,Харків,61000 , код ЄДРПОУ - 14099344)

Головуючий суддя Д.А. Божук