Справа № 440/9160/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/9160/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/9160/21 за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11.08.2021 адвокат Шимко Артем Романович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області (надалі - відповідач, Миргородська міська рада), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення 8 сесії 8 скликання Миргородської міської ради від 02.06.2021 №260 "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" у частині відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га за адресою: Миргородська об`єднана територіальна громада (колишня Петріцівська сільська рада) та зобов`язати відповідача надати їй такий дозвіл.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою є протиправним, оскільки в ньому не наведено жодної з підстав для відмови, перелік яких визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

02.09.2021 до суду від Миргородської міської ради надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що рішенням від 02.06.2021 №260 правомірно відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою позивачу, оскільки відповідно до договору оренди землі бажана позивачем земельна ділянка перебуває в оренді ПП "Агроінвест-Транзит", а тому в силу вимог статті 116 Земельного кодексу України земельна ділянка може передатися у власність чи користування лише після припинення права власності чи користування нею в порядку, визначеному законом (а.с. 20-23).

13.09.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що перебування земельної ділянки в користуванні іншої особи за наявності нотаріально засвідченої згоди цього землекористувача на вилучення земельної ділянки, не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою (а.с. 43-45).

17.09.2021 до суду надійшли письмові пояснення від третьої особи ПП "Агроінвест-Транзит", в яких представник підприємства не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 48).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Миргородської міської ради про витребування доказів.

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

26.01.2021 між Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області та ПП "Агроінвест-транзит" (орендар) укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:005 загальною площею 32,5773 га. Право оренди ПП "Агроінвест-транзит" на вказану земельну ділянку зареєстровано 24.02.2021 (а.с. 34-35).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а тому приймаються судом до уваги як такі.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності видно, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:005 (площа 32,5773 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) перебуває у комунальній власності Миргородської міської ради (а.с. 33).

06.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до Миргородської міської ради зі заявою (зареєстрована 06.04.2021 за вхід №6461) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миргородської об`єднаної територіальної громади (колишня Петрівцівська сільська рада) (а.с. 27-29).

До заяви додав копію паспорту та ідентифікаційного номера, копію довідки про наявність у державному земельному кадастрі відомостей про одержання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації за певним видом її цільового призначення, графічний матеріал із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копію згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки, копію довіреності.

Рішенням 8 сесії 8 скликання Миргородської міської ради "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" №260 від 02.06.2021 відмовлено, зокрема ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: Миргородська об`єднана територіальна громада (колишня Петрівцівська сільська рада), для ведення особистого селянського господарства, з метою оформлення права власності на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0000 га у зв`язку з недотриманням вимог п. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, а саме: перебування земельної ділянки в оренді ПП "Агроінвест-Транзит" (а.с. 24).

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (надалі - ЗК України).

Відповідно до статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997№280/97-ВР питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 цього Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною п`ятою статті 116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частини друга, третя статті 116 ЗК України).

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз викладених норм свідчить, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме, відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що оформлена рішенням 8 сесії 8 скликання Миргородської міської ради №260 від 02.06.2021, обґрунтована обставинами перебування бажаної позивачем земельної ділянки в оренді ПП "Агроінвест-Транзит" згідно з договором оренди землі.

Вказана підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачена приписами частини сьомої статті 118 ЗК України.

Згідно з приписами статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у статті 126 ЗК України.

Аналіз положень статей 116, 118 ЗК України дає підстави стверджувати, що правові наслідки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є тотожними наслідкам передачі вказаної земельної ділянки у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували існування оформленого права власності третіх осіб на обрану позивачем для відведення земельну ділянку.

Такий мотив відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою як перебування сформованої земельної ділянки в оренді ПП "Агроінвест-Транзит" нівелюється обставинами надання заявником нотаріально засвідченого погодження землекористувача (письмова згода ПП "Агроінвест-Транзит" на вилучення частини земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0005) від 18.03.2021 відповідно до вимог частини шостої статті 118 ЗК України (а.с. 28).

Посилання відповідача у відзиві на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0005 є сформованою, а тому погодження відповідного землекористувача на вилучення земельної ділянки, що перебуває в його користуванні, має здійснюватися відносно всієї земельної ділянки, не можуть бути враховані судом як обґрунтовані, так як вони не ґрунтуються на законі.

За таких обставин Миргородська міська рада, як розпорядник земель комунальної власності та орендодавець, може ставити питання про розірвання договору оренди, укладеного з ПП "Агроінвест-Транзит", за наявності передумов передбачених договором оренди або законом.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення 8 сесії 8 скликання Миргородської міської ради №260 від 02.06.2021 "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

При цьому вимога позивача про зобов`язання відповідача винести наказ про надання саме дозволу на розробку проекту землеустрою задоволеною бути не може, оскільки суд не може досліджувати інших обставин, що можуть бути перешкодою у наданні такого дозволу, які не досліджувалися відповідачем, оскільки ці повноваження відносяться до його виключної компетенції.

У зв`язку з цим суд вважає належним та достатнім способом відновлення порушеного права позивача зобов`язати Миргородську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миргородської об`єднаної територіальної громади, за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер :00:007:0005), що перебуває у користуванні ПП "Агроінвест-Транзит" та прийняти рішення з урахуванням висновків, сформульованих судом у цьому рішенні.

Відтак позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач сплатив 908,00 грн судового збору, про що свідчить квитанція відділення "Полтавське №38" АТ КБ "Приватбанк" від 10.08.2021 (а.с. 5).

Тож за фактом часткового задоволення позовних вимог суд присуджує позивачеві половину судових витрат, до складу яких входить лише сплачений судовий збір, у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 8 сесії 8 скликання Миргородської міської ради №260 від 02.06.2021 "Про відмову громадянам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою" в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Миргородську міську раду Полтавської області (вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ) здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миргородської об`єднаної територіальної громади за рахунок земельної ділянки (кадастровий номер :00:007:0005), що перебуває у користуванні ПП "Агроінвест-Транзит", та прийняти рішення з урахуванням висновків, сформульованих судом у цьому рішенні.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Миргородської міської ради Полтавської області (вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ) частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун