Справа № 380/7695/21
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року

справа №380/7695/21
провадження № П/380/7803/21
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 12.05.2021 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) з такими вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 щодо перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку грошової допомоги на оздоровлення у 2016-2018 роках з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення у 2016-2018 роках з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 повідомив, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №30-РС від 21.09.2018 звільнений з військової служби за станом здоров`я; відповідно до наказу №225 від 07.11.2018 з 07.11.2018 виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення. Позивач зазначає, одноразова грошова допомога при звільненні була нарахована та виплачена йому з грошового забезпечення, котре не включало суми його індексації. Нарахована позивачу грошова допомога на оздоровлення також була обчислена з суми грошового забезпечення, що не враховувала таких його складових як щомісячна додаткова винагорода та індексація грошового забезпечення. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі №380/163/20 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 07.11.2018, з врахуванням «базового» місяця індексації січня 2008 року. ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо перерахунку: 1) грошової допомоги при звільненні шляхом включення до складу грошового забезпечення, яке використовується як база для обчислення згаданої допомоги, суми індексації грошового забезпечення; 2) грошової допомоги на оздоровлення шляхом включення до складу грошового забезпечення, яке використовується як база для обчислення згаданої допомоги, сум щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення. Позивач вважає протиправною бездіяльністю ВЧ НОМЕР_1 щодо відмови провести перерахунок згаданих допомог.
Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с. 47-50), позов не визнає, просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. Вказує, що норми Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затв. наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (далі Порядок №260) не передбачають механізму здійснення перерахунку виплаченої одноразової грошової винагороди при звільненні військовослужбовця, тому відсутні підстави для такого перерахунку. Щодо перерахунку грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, відповідач вказує, що щомісячна додаткова грошова винагорода належить до щомісячного додаткового виду грошового забезпечення, така має тимчасовий/разовий характер, а тому не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується допомога на оздоровлення. При цьому на день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, спору між позивачем та ВЧ НОМЕР_1 щодо виплачених сум не було.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами).

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 21.09.2018 №30-РС звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я; наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.11.2018 №225 з 07.11.2018 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 9).
Відповідно до довідок ВЧ НОМЕР_1 про доходи від 11.06.2021 №35/0490/81/413 ПС та про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення та одноразових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 від 03.11.2021 №964 (а.с.52-53,55-57) суд встановив таке:
1) в період проходження військової служби, зокрема, з січня 2016 по лютий 2018 рр. позивачу виплачувалась додаткова грошова винагорода за період:
- за січень 2016 року 3153,68 грн., лютий 2016 року 2773,09 грн., з березня 2016 жовтень 2016 по 3160,34 грн. щомісяця; листопад 2016 року 3229,28 грн., грудень 2016 року 3196,56 грн., з січня 2017 року по грудень 2017 року по 3189,90 грн. щомісяця; січень 2018 року 3189,90 грн., лютий 2018 року 3336,42 грн.
2) у листопаді 2016 року, вересні 2017 року, лютому 2018 року при обчисленні грошової допомоги на оздоровлення до складу грошового забезпечення, з суми якого обчислювалася грошова допомога на оздоровлення ОСОБА_1 , не включено такі його складові, як щомісячна додаткова грошова винагорода, а також індексація грошового забезпечення;
3) вихідна допомога при звільненні з військової служби нарахована та виплачена ОСОБА_1 в сумі 130157,50 грн. (а.с. 57), при обчисленні її розміру до складу грошового забезпечення як бази нарахування не включалася індексація грошового забезпечення.
Рішенням у справі №380/163/20, котре 16.06.2020 набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд: - визнав протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 07.11.2018; - зобов`язав ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 07.11.2018 з врахуванням базового місяця індексації січня 2008 року; - в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 21-32).
На виконання рішення суду у справі №380/163/20 ОСОБА_1 нараховано індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 07.11.2018 та виплачено 100787,79 грн., що підтверджується довідкою Ощадбанку та довідкою ВЧ НОМЕР_1 №964 від 03.11.2021 (а.с. 36,57).
В лютому 2021 ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою, просив здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні/вихідної допомоги шляхом включення до складу грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні цієї допомоги, суми індексації грошового забезпечення, що була нарахована та виплачена на підставі рішення суду у справі №380/163/20, а також здійснити перерахунок сум грошової допомоги на оздоровлення у 2016-2018 роках із врахуванням виплаченої індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди.
ВЧ НОМЕР_1 листом №22 від 26.02.2020 надала відповідь, відповідно до якої індексація не впливає на розмір грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошової допомоги на оздоровлення, тому відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати такої грошової допомоги із врахуванням індексації (а.с. 35).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII. Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).
Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою цієї статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; -щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон №1282-XII).
За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078).
Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з пп.2) пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Частиною четвертою статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).
Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Аналогічні норми містить пункт перший розділу XXXII Порядку №260.
Відповідно до частини першої статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007 (далі Постанова №1294, була чинною до 28.02.2018, тобто регулює спірні правовідносини) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ» №889 від 22.09.2009 (далі Постанова №889) Уряд з 1 жовтня 2010 р. встановив військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Відповідно до цієї Постанови, в редакції, що діє з 01.01.2016 виплату зазначеної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил розпочало з квітня 2013 року, з 1 липня 2014 р. виплата допомоги здійснюється у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
При вирішенні спору суд керується такими мотивами:
1) щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення.
При звільненні з військової служби ОСОБА_1 нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (а.с. 9,57).
При проведенні розрахунку розміру цієї допомоги як базу для її нарахування відповідач використав суму грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка не включала в себе сум індексації грошового забезпечення, оскільки така на той момент не була нарахована та виплачена позивачу. На виконання рішення суду у справі №380/163/20 ОСОБА_1 у вересні 2020 року проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 07.11.2018 в сумі 100787,79 грн.
Відповідач проігнорував звернення ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку його одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється допомога, суми його індексації.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд в постанові від 29.04.2020 у справі №240/10130/19 вказав таке:
«[…] 56. Щодо включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, Верховний Суд зазначає наступне. […] 67. Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
68. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
69. При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.
70. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
71. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.
72. Також необхідно наголосити, що такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.
73. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивачки».
Отже, сума індексація повинна включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється розмір грошової допомоги при звільненні.
При звільненні ОСОБА_1 з військової служби та розрахунку суми одноразової грошової допомоги цього не було зроблено з тієї причини, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував позивачу з 01.01.2016 по 07.11.2018 індексацію грошового забезпечення; ці обставини встановлено в рішенні суду №380/163/20 у справі між тими ж сторонами та на підставі статті 78 КАС України не підлягають доказуванню. В 2020 році на виконання рішення суду це порушення прав позивача було усунуто шляхом нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період 2016-2018 років.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач за зверненням ОСОБА_1 протиправно не здійснив перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням суми індексації грошового забезпечення. Ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ВЧ НОМЕР_1 прав позивача є спонукання (зобов`язання) відповідача здійснити перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні шляхом включення до складу грошового забезпечення для обчислення її розміру суми індексації грошового забезпечення, а також виплатити перераховану суму (за винятком сум раніше проведених виплат).
2) щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення у 2016-2018 роках з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.
Суд на підставі наявних в справі письмових доказів встановив, що ОСОБА_1 в період з січня 2016 по лютий 2018 року щомісяця отримував щомісячну додаткову грошову винагороду на підставі Постанови №889, ці обставини підтверджуються даними про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення №964 від 03.11.2021 (а.с. 55-57).
Оцінюючи позицію відповідача щодо разового характеру цієї допомоги суд враховує таке:
Відповідно до Постанови №889 щомісячна додаткова грошова винагорода надається в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення військовослужбовця, котре, відповідно до положень статті 9 Закону №2011-XII та Постанови КМУ №1294 складається з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17, викладені у постанові від 06.02.2019, відповідно до яких до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців, як розрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
За обставин цієї справи для ОСОБА_1 як військовослужбовця Державної прикордонної служби за контрактом щомісячна додаткова грошова винагорода на підставі Постанови №889 в розумінні положень статті 9 Закону №2011-ХІІ та Постанови №1294 була одним додатковим видом грошового забезпечення, що виплачувався щомісяця, оскільки така: - виплачувалася щомісяця; - мала фіксований розмір у відсотковому відношенні до окладу; - складала істотну частину фактичного заробітку військовослужбовця. Тому ця винагорода не може вважатись одноразовою чи такою, що носить тимчасовий характер. За таких фактичних обставин доводи відповідача про нібито тимчасовий чи одноразовий характер цієї щомісячної додаткової винагороди є хибними.
Відповідач не включив суми щомісячної додаткової грошової винагороди, а також індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого в 2016-2018рр. обчислював розмір грошової допомоги на оздоровлення.
Правовою підставою таких дій відповідача є застосування пункту 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 р. за № 217/28347 (далі Інструкція №73), відповідно до якого винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.
Оцінюючи таку позицію відповідача, суд при вирішення спору застосовує положення частин першої-третьої статті 7 КАС України такого змісту:
1. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
2. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
3. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Суд враховує, що відповідно до ст.ст. 9-1, 10-1 Закону №2011-XII грошова допомога на оздоровлення надаються військовослужбовцю у розмірі місячного грошового забезпечення, котре, відповідно до положень статті 9 Закону №2011-XII та Постанови КМУ 1294 складається з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За такого правового регулювання пункт 8 Інструкції №73 прямо суперечить ст.ст. 9, 9-1, 10-1 Закону №2011-XII, оскільки закон не встановлює будь-яких обмежень щодо складових місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір допомоги на оздоровлення. Тому суд застосовує до спірних правовідносин норми Закону №2011-XII, відповідно до яких розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається у розмірі місячного грошового забезпечення військовослужбовця, до якого входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія).
Отже, дії ВЧ НОМЕР_1 щодо невключення сум щомісячної додаткової грошової винагороди (передбаченої Постановою №889), а також індексації грошового забезпечення (виплаченої на підставі рішення суду у справі №380/163/20), до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 у 2016-2018 роках обчислювалася та виплачувалася грошова допомога на оздоровлення, є протиправними.
Ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ВЧ НОМЕР_1 прав позивача є спонукання/зобов`язання відповідача здійснити перерахунок ОСОБА_1 - суми грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2018 роки, включивши суму щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 та суми індексації грошового забезпечення за відповідний місяць до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється сума зазначеної допомоги, а також здійснити виплату перерахованих сум грошової допомоги на оздоровлення, з урахуванням попередньо виплачених сум.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Задовольнити адміністративний позов повністю.
Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням суми індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням в складі грошового забезпечення суми його індексації, враховуючи раніше виплачені суми.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невключення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справах осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», а також індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислювалася та виплачувалася у 2016-2018 роках грошова допомога на оздоровлення, передбачена пунктом 1 статті 10-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХП «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2018 роки, включивши до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється ця допомога, суму передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справах осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» щомісячної додаткової грошової винагороди, а також індексації грошового забезпечення за відповідний місяць.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.