Справа № 200/11421/21
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

07 грудня 2021 р. Справа №200/11421/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (місцезнаходження: 72316, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Індустріальна, 89, ), третя особа Державне бюро розслідувань (, адреса реєстрації: вул. Панаса Мирного, буд. 28, м. Київ, 01011, адреса для листування: вул. Симона Петлюри, буд. 15, м. Київ, 01032) про

визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період роботи позивача на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, з березня 2019 по 03.07.2019 включно та з 05.07.2019 по січень 2021 включно;

стягнення з відповідача 458 036 грн., з яких: 432 784 грн. - сума компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з березня 2019 року по січень 2021 року включно; 25 252 грн. - сума інфляційних втрат, розмір яких визначено станом на 01.03.2021, у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у вихідні святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з березня 2019 по 03.07.2019 включно та з 05.07.2019 по січень 2021 включно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

Сторони до суду не з`явились, про час, місце, дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Представником відповідача до суду надано заяву про застосування строків, в якій відповідач просив застосувати до позову ОСОБА_1 позовну давність та в зв`язку з цим залишити позовну заяву повернути позивачу без розгляду.

Заяву обґрунтовано тим, що для звернення до суду у справах прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Зазначили, що позовну заяву подано з пропуском зазначеного строку, заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем не надано.

Сторони до суду не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом встановлено наступне.

Позивач в позовній заяві просить визнати протиправними дій щодо не нарахування та невиплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період роботи позивача на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, з березня 2019 по 03.07.2019 включно та з 05.07.2019 по січень 2021 включно; стягнути з відповідача 458 036 грн., з яких: 432 784 грн. - сума компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з березня 2019 року по січень 2021 року включно; 25 252 грн. - сума інфляційних втрат, розмір яких визначено станом на 01.03.2021, у зв`язку з затримкою термінів виплати компенсації за роботу у вихідні святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з березня 2019 по 03.07.2019 включно та з 05.07.2019 по січень 2021 включно.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частин 1 2 ст. 20 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці державних службовців Державного бюро розслідувань повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для належного виконання ними службових обов`язків з урахуванням специфіки, інтенсивності та особливого характеру роботи, забезпечувати добір до Державного бюро розслідувань висококваліфікованих кадрів, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності, компенсувати фізичні та інтелектуальні затрати працівників. На осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань поширюються умови грошового забезпечення, передбачені для працівників Національної поліції, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Умови оплати праці працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, визначаються законодавством про державну службу з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Згідно ст. 50 Закону України «Про державну службу» держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати: основна заробітна плата, це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата: це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Норми Закону України «Про Державне бюро розслідувань» не передбачають нарахування та виплати працівникам компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, в надурочний час, але передбачено, що умови оплати праці працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, визначаються законодавством про державну службу з урахуванням особливостей, встановлених Законом, на працівників, які не є державними службовцями, або як у випадку позивача не були державними службовцями при роботі у структурі Державного бюро розслідувань, на таких працівників розповсюджуються загальні норми щодо нарахування та виплати заробітної плати норми КЗпП України.

КЗпП України передбачає виплату компенсацій у випадку роботи у вихідні, святкові та неробочі дні, в надурочний час. Більше того, Закон України «Про оплату праці» вказує, що до структури заробітної плати входять компенсаційні виплати.

Згідно статей 106, 108 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. Робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

Норми Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та Закону України «Про державну службу» не встановлюють строку та порядку вирішення спорів щодо виплати або не виплати компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, в надурочний час. У такому разі слід звертатись до норм Кодексу законів про працю України.

Згідно частин 1, 2, 3, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи, можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дійсно, передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Проте варто враховувати, що даний спір стосується недоотриманої ним компенсації за роботу понад робочий час, яка як встановлено є складовою частиною заробітку.

Не слід позовну вимогу про стягнення з відповідача суми компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, пов`язувати з вимогою, яка виникла після звільнення.

Позивач не був позбавлений можливості та міг звернутись з подібною позовною вимогою до суду у будь-який час.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відсутній строк давності у спорах щодо стягнення недоотриманої заробітної плати разом як і її частини. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому суми без обмеження будь-яким строком.

Суд прийшов до висновку, що спір пов`язаний з отриманням або не отриманням частини заробітку у вигляді компенсації за роботу у неробочий час (у святкові дні, вихідні дні) та за правилами КЗпП України, подібні спори не мають обмеження строком.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі про застосування строків - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляду справи було здійснено в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Аканов