Справа № 420/10713/20
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судці Цховребової М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа начальник Північного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області Костянтин Желєзняков, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа начальник Північного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області Костянтин Желєзняков, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 16.03.2020 № за формою «ПС».

Ухвалами суду від 20.10.2020 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження; від 19.11.2020 року: зупинено провадження у справі; від 17.12.2020 року, від 18.01.2021 року, від 18.02.2021 року: продовжено зупинення провадження; від 01.06.2021 року: поновлено провадження у справі.

Від позивача до суду надійшло клопотання, вхід. № 46107/21, в якому останній просить продовжити розгляд справи за відсутності позивача за наявними в матеріалах справи документами. (а.с.170) Від відповідача та третьої особи заяв з процесуальних питань, зокрема щодо іншого порядку розгляду справи або про відкладення розгляду справи тощо до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом адміністративного позову та відповіді на відзив, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, з таких підстав, зокрема:

- позивач платник єдиного податку, 2 група;

- 09.07.2020 у відповідь на запит про надання публічної інформації позивачкою отримано сканкопію податкового повідомлення-рішення від 16.03.2020 № за формою «ПС» ГУ ДПС в Одеській області та сканкопію Акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця від 16.03.2020 № 001186/15-32-51-05/ НОМЕР_1 ;

- з акту перевірки позивачці стало відомо, що Головним державним ревізором - інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Північного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області Батановою С.В. проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача по єдиному податку за 2017 рік та встановлено, що ця декларація подана не була, оскільки замість податкової декларації форми F0103404 позивачем подана звітність по формі F0103306;

- з ППР, підписаного начальником Північного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області Костянтином Желєзняковим, позивачці стало відомо, що на підставі п. 120.1 стаття 120 Податкового кодексу України до неї застосована штрафна санкції, розмір якої з тексту ППР не вдалося встановити, оскільки одночасно прописом зазначено «триста сорок гривен», а цифрами « 170 гривен» (додаток № 7);

- 17.07.2020, керуючись вимогами статті 56 Податкового кодексу України позивачка звернулася зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня Державної податкової служби України (додаток № 13), оскільки вважала, що ППР суперечить законодавству, а посадові особи податкового органу вийшли за межі своїх повноважень при проведені камеральної перевірки та прийнятті ППР;

- 17.09.2020 позивачкою отримано рішення про результати розгляду скарги Державною податковою службою України від 14.09.2020 № 2774716/99-00-06-02-04-06, яким скарга залишена без задоволення (додаток № 14);

- на думку позивачки, ГУ ДПС в Одеській області прийняттям оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, порушило вимоги статті 6 та 19 Конституції України, міжнародні зобов`язання України, передбачені статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист основоположних прав та свобод людини загальний принцип господарювання в Україні, передбачений статтею 6, 19 Господарського кодексу України, щодо заборони незаконного втручання органів державної влади, їх посадових осіб у господарські відносини, а також обов`язки посадових та службових осіб контролюючого органу, передбачені Податковим кодексом України;

- камеральна перевірка проведена посадовою особою відповідача поза встановленими Податковим кодексом України строками;

- камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, за днем їх фактичного подання (п. 76.3 стаття 76 Податкового кодексу України). Предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) (п.п. 75.1.1 стаття 75 Податкового кодексу України);

- граничний термін подання податкової декларація платника єдиного податку другої групи - 01.03.2018, відповідно камеральна перевірка своєчасності подання позивачкою податкової декларації могла бути проведена лише протягом 30 календарних днів тобто до 31.03.2018;

- камеральна перевірка податкової декларації позивача як платника єдиного податку - фізичної особи за 2017 рік була проведена 16.03.2020, тобто з порушенням встановленого строку;

- дії головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Північного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області Батанової С.В. щодо проведення камеральної перевірки були здійсненні поза встановленим податковим законодавством строком;

- фактичні обставини та дані податкової звітності спростовують необґрунтований висновок камеральної перевірки про неподання позивачкою податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи за 2017 рік;

- податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 46.5. статті 46, п. 48.1. статті 48 Податкового кодексу);

- форма податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця затверджена наказом Міністерства фінансів № 578 від 19.06.2015 «Про затвердження форм податкових декларацій платника єдиного податку»;

- ця форма звітності є єдиною, однаковою для платників єдиного податку першої, другої, та третьої групи. Будь-яких форм податкової декларації форми F0103404 та F0103306, про які згадується в Акті перевірки та в Рішенні про результати розгляду скарги, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику не затверджувалося;

- платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду. Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п. 49.18. стаття 49, п. 296.2. ст. 296 Податкового кодексу);

- податкова декларація платника єдиного податку-фізичної особи за 2017 рік була подана позивачкою своєчасно 28.02.2018 засобами електронного зв`язку за формою, встановленою наказом Міністерства фінансів України № 578 від 19.06.2015 «Про затвердження форм податкових декларацій платника єдиного податку»;

- податкове повідомлення-рішення прийнято с порушенням строку та прав позивачки як платника податків;

- за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44,7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки) (п. 44.7 статті 44, п. 86.2., п. 86.7. статті 86 Податкового кодексу України);

- оскаржуване податкове повідомлення-рішення; прийнято 16.03.2020, тобто в той самий день, що і складено Акт перевірки від 16.03.2020. Таким чином, позивачка, як платник податків, була позбавлена права отримати акт перевірки, надати свої заперечення, прийняти участь у їх розгляді;

- податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п. 86.8 статті 86 Податкового кодексу України);

- строк для прийняття ППР складає 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки. Позивачка отримала його лише 09.07.2020, направивши запит на публічну інформацію, оскільки побачила в Електронному кабінеті платника податків нарахування штрафних санкцій;

- оскільки позивачці не було і не могло бути вручено/направлено акт перевірки протягом 16.03.2020, то ППР прийнято 16.03.2020 с порушенням строку, встановленого кодексом та її прав як платника податків;

- відповідач зазначає у відзиві, що позивачка мала подати податкову звітність за формою (F0103404) при цьому відсутні будь-які посилання на положення нормативно-правових актів, якими така форма звітності передбачена;

- більш того, позивач прямо зазначає, що «28.02.2018 року позивачем до контролюючого органу засобами електронного зв`язку подано декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця - за 2017 рік за формою (F0103306), затвердженою відповідно до наказу Мінфін України від 19.06.2015 № 578...»;

- Податковим кодексом України передбачено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації встановлюється

- центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 46.5. стаття 46, п. 48.1. стаття 48 Податкового кодексу);

- на час подання позивачкою податкової декларації за 2017 рік інших форм декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, ніж тій, що була подана ФОП ОСОБА_1 , Мінфіном не встановлювалося.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- посадовою особою ГУ ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за 2017 рік, за результатами якої складено Акт № 001186/15-32-51-05/ НОМЕР_1 від 16.03.2020. Згідно із висновком Акту встановлено неподання податкової звітності ФОП ОСОБА_1 . Відповідальність платника за вказане порушення передбачено п. 120.1 ст. 120 ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин);

- отже, на підставі даного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форма «ПС» № від 16.03.2020, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 170 грн.;

- відповідно до фактичних обставин справи, позивач у 2017 році при здійсненні підприємницької діяльності застосовувала спрощену систему оподаткування, як платник єдиного податку II групи;

- 28.02.2018 року позивачем до контролюючого органу засобами електронного зв`язку подано декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017 рік за формою (F0103306), затвердженою відповідно до наказу Мінфін України від 19.06.2015 № 578 «Про заводження форм податкових декларацій платника єдиного податку», зареєстрованого в Мінюсті України 07 липня 2015 р. за № 799/27244 (із змінами та доповненнями). Позивачу замість податкової декларації формою (F0103306) необхідно було подати - податкову звітність за формою (F0103404);

- відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативно-правовими актами, а том винесене податкове повідомлення-рішення від 16.03.2020 № є обґрунтованим.

Письмові пояснення або заява про продовження встановленого судом процесуального строку для їх подання, в порядку ч. 2 ст. 121 КАС України, від третьої особи до суду не надійшли.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані сторонами, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Згідно з витягом з Реєстру платників єдиного податку від 26.03.2018 року № 805 (а.с.19) за кодом ЄДРПОУ/реєстраційним номером облікової карти платника податків або серії та номера паспорта НОМЕР_1 щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , зокрема:

- дата обрання або переходу на спрощену систему оподаткування: 01.01.2012 року;

- група та ставка платника єдиного податку: 2 група.

28.02.2018 року позивачем подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області Податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (подається за квартальний податковий (звітний) період або з метою отримання довідки про доходи за інший період, ніж квартальний (річний) податковий (звітний) період***) (а.с.32-34), згідно з якою:

- податковий (звітний) період: рік 2017;

- показники господарської діяльності для платників єдиного податку другої групи:

- щомісячні авансові внески, грн. коп.:

- І квартал 1600,00;

- II квартал 960,00;

- III квартал 960,00;

- IV квартал 960,00.

Відповідно до квитанції № 2 Податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, звітна рік 2017, доставлено до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та прийнято пакет 28.02.2018 за реєстраційним № 26213664. (а.с.35)

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), у порядку ст. 76 та ст. 86 ПКУ, головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Північного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеської області Батановою Світланою Валеріївною проведено перевірку податкової звітності по єдиному податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 16.03.2020 № 001186/15-32-51-05/ НОМЕР_1 . (а.с.30-31)

Згідно зі змістом зазначеного акту:

- при перевірці використано: податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017 рік;

- перевіркою встановлено:

- ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) 28.02.2018 року до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси подано засобами електронного зв`язку річну декларацію по єдиному податку за 2017 рік (вх. № 26213664) за формою (F0103306), яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 19 червня № 578 (із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 17 березня 2017 року № 369) і надається платниками третьої групи єдиного податку. Звітність за даною формою до органів ДПС подається протягом 40 календарних днів після закінчення податкового звітного періоду;

- ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) у період подання звітності по Єдиному податку перебувала на обліку у якості платника єдиного податку II групи. Декларацію по єдиному податку такі платники подають до органів ДПС за формою (F0103404), яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 19 червня № 578 (із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 17 березня 2017 року № 369) і подається до органів ДПС протягом 60 календарних днів після закінчення податкового звітного періоду (рік);

- враховуючи зазначене, декларація по єдиному податку подана 28.02.2020 року (вх. № ) вважається не поданою.

- результати перевірки:

№ з/пПерелік звітностіПодатковий періодГраничний строк поданняДата фактичного подання
1.Податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи підприємця згідно форми (F0103404)2017 рік01.03.2018
- висновки:

Дані камеральної перевірки свідчать про неподання податкової звітності. Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2020 року № , Форма «ПС» (а.с.29), відповідач повідомив позивача, що:

- на підставі акта перевірки № 001186/15-32-51-05/ НОМЕР_1 від 16.03.2020 встановлено порушення строків подання Податкової декларації по Єдиному податку, визначеного підпунктом 49.18.3 пункту 49.18 ст. 49 та на підставі пункту 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-ІУ (зі змінами та доповненнями) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем Єдиний податок з фізичних осіб 18050400

Код платеж Сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), грн.
0
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням відповідача від 16.03.2020 року № , Форма «ПС», позивач звернувся до суду із вищенаведеними позовними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.17-18, 36-48):

- виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці та громадських формувань від 11.12.2014 року щодо ФОП ОСОБА_1 ;

- листа відповідача від 06.07.2020 року, адресованого позивачу, з яким позивачу надіслано копію акту від 16.03.2020№ 001186/15-32-51-05/ НОМЕР_1 ;

- роздруківки даних з електронного кабінету позивача, згідно з якими, зокрема дата операції: 26.03.2020, 16.03.2020 донарах.штрафні санкції за актом перевірки (поточний рік) № від 16.03.2020;

- скарги позивача від 17.07.2020 року на податкове повідомлення-рішення від 16.03.2020 року № ГУ ДПС в Одеській області, адресованої до Державної податкової служби України;

- рішення ДПС від 11.09.2020 року № 27741/6/99-00-06-02-04-06про результати розгляду скарги, яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишене без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (далі ПК України), наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 № 578 «Про затвердження форм податкових декларацій платника єдиного податку» (далі Наказ № 578).

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з абз. 1 пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції, чинній на дату подання позивачем декларації за 2017 рік) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно з абз. 1 пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції, чинній на дату складання акту перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно з абз. 2 пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до ст. 76 ПК України «Порядок проведення камеральної перевірки камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом четвертим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України (в редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Абзацом 1 пункту 46.1 статті 46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з абз.абз. 1, 6 п. 46.5 ст. 46 ПК України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов`язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Так, Наказом № 578, (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів

№ 369 від 17.03.2017, тобто в редакції, чинній на дату подання позивачем форму податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця), відповідно до пункту 295.9 статті 295 та пункту 296.9 статті 296 глави 1 розділу ХIV Податкового кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, зокрема затверджено такі, що додаються:

форму податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця;

форму податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи);

форму податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи.

Відповідно до абз. 1 п. 294.1 ст. 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу. (абз. 1 п. 296.2 ст. 296 ПК України)

Відповідно до пп. 49.18.3. п. 49.18. ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. (п. 120.1 ст. 120 ПК України).

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та/або фактичним обставинам справи, з таких підстав.

Судом встановлено, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2020 року № , Форма «ПС» (а.с.29), відповідач повідомив позивача, що:

- на підставі акта перевірки № 001186/15-32-51-05/ від 16.03.2020 встановлено порушення строків подання Податкової декларації по Єдиному податку, визначеного підпунктом 49.18.3 пункту 49.18 ст. 49 та на підставі пункту 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-ІУ (зі змінами та доповненнями) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем Єдиний податок з фізичних осіб 18050400.

Проте, згідно зі змістом висновків акта перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення: дані камеральної перевірки свідчать про неподання податкової звітності; відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 розділу ІІ Податкового кодексу України.

При цьому, відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України, неподання платником податків та несвоєчасне подання платником податків податкових декларацій є окремими (самостійними) підставами для накладення штрафу в розмірі 170 гривень.

Отже, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення, яке не встановлене актом перевірки, на підставі якого це рішення прийнято.

Крім того, згідно з актом перевірки, наведені в ньому висновки здійснені відповідачем з тих підстав, що перевіркою встановлено:

- ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) 28.02.2018 року до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси подано засобами електронного зв`язку річну декларацію по єдиному податку за 2017 рік (вх. № 26213664) за формою (F0103306), яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 19 червня № 578 (із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 17 березня 2017 року № 369) і надається платниками третьої групи єдиного податку. Звітність за даною формою до органів ДПС подається протягом 40 календарних днів після закінчення податкового звітного періоду;

- ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) у період подання звітності по Єдиному податку перебувала на обліку у якості платника єдиного податку II групи. Декларацію по єдиному податку такі платники подають до органів ДПС за формою (F0103404), яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 19 червня № 578 (із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 17 березня 2017 року № 369) і подається до органів ДПС протягом 60 календарних днів після закінчення податкового звітного періоду (рік).

Проте, як встановлено вище, Наказом № 578, (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 369 від 17.03.2017, тобто в редакції, чинній на дату подання позивачем форму податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця), відповідно до пункту 295.9 статті 295 та пункту 296.9 статті 296 глави 1 розділу ХIV Податкового кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, зокрема затверджено такі, що додаються:

форму податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця;

форму податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичної особи);

форму податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи.

Отже, Наказом № 578, на який також посилається відповідач, затверджена одна (єдина) форма податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, без зазначення/поділу/тощо на види цієї форми податкової декларації, в тому числі за формою (F0103306) та за формою (F0103404).

Отже, встановлення перевіркою, що декларацію по єдиному податку такі платники подають до органів ДПС за формою (F0103404), яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 19 червня № 578 (із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 17 березня 2017 року № 369) не відповідає застосованому відповідачем наказу щодо форми податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що з повідомлення, розміщеного на офіційному порталі Державної фіскальної служби України за назвою: «Коли декларація платника єдиного податку подана за невірним ідентифікатором форми. Як виправити зазначену помилку? Розділ: Новини», вбачається, що «F0103306» та «F0103404» є ідентифікаторами форми за реєстром ДФС, а не формами податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, та при поданні платником до контролюючого органу Декларації в електронному вигляді за невірним ідентифікатором форми Декларації з дотриманням вимог, встановлених ст.ст. 48-49 ПКУ, застосування штрафної санкції до платника податків нормами ПКУ не передбачені.

Разом з цим, виходячи зі змісту та дати поданої позивачем податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 28.02.2018, зокрема:

- податковий (звітний) період: рік 2017;

- показники господарської діяльності для платників єдиного податку другої групи:

- щомісячні авансові внески, грн. коп.: І квартал 1600,00; II квартал 960,00; III квартал 960,00; IV квартал 960,00.

Відповідно до квитанції № 2 Податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, звітна рік 2017, доставлено до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та прийнято пакет 28.02.2018 за реєстраційним № 26213664.

Відповідно, безпідставним (помилковим) є зазначення в акті перевірки, що декларація по єдиному податку подана 28.02.2020 року (вх. № ) вважається не поданою.

Крім того, камеральну перевірку цієї податкової декларації проведено та за її результатами складено Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № 001186/15-32-51-05/ НОМЕР_1 , 16.03.2020 року, тобто з порушенням строку, встановленого п. 76.3 ст. 76 ПК України.

Також, судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято 16.03.2020 року, тобто у той самий день, коли складено акт перевірки, на підставі якого прийнято рішення.

При цьому, жодних доводів щодо виконання вимог: - п. 86.2 ст. 86 ПК України щодо вручення або надіслання позивачу для підписання акту, складеного за результатами камеральної перевірки після його реєстрації у контролюючому органі, у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу; - п. 86.8 ст. 86 ПК України щодо порядку та строку прийняття податкового повідомлення-рішень, відповідачем не наведено та/або доказів на їх підтвердження не надано.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Тоrija v. Sраіn» від 9 грудня 1994 р.);

з урахуванням пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, відповідно до якого податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, відповідно

суд дійшов висновку, що:

- податкове повідомлення-рішення від 16.03.2020 року № , Форма «ПС», прийняте відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та не своєчасно, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно

- адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано платіжне доручення № 2 від 15.10.2020 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в сумі 840,80 грн. (а.с.10)

Відповідно, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Згідно з п. З Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 981 від 22.09.2021 року) до 31 грудня 2021 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 194, 205, 241-246, 250, 255, 258, 291, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код юридичної особи: 43142370) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 16.03.2020 року № , Форма «ПС».

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова