Справа № 626/3154/21
Суддя: Гусар П. І.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/3154/21
Провадження № 2-а/626/37/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2021 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Гусара П.І.,

за участю секретаря - Івашкіної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції третя особа: інспектор першого взводу першої роти БУПП в Чернігівській області ДПП Головій Сергія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача.

05.11.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія БАБ №129028 від 23.10.2021 винесену інспектором першого взводу першої роти БУПП в Чернігівській області ДПП Головієм Сергієм Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн у зв`язку із чим закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 23.10.2021 року він керував в складі тягача з напівпричепом, у цей день приблизно о 17 год. 10 хв. на автомобільній дорозі М-01 Київ-Чернігів по вул. Слов`янська, 8Б та був зупинений інспектором першого взводу першої роти БУПП в Чернігівській області ДПП Головієм С.В. Оглянувши автомобіль, відповідач вказав, що вантаж, який перевозиться, є великогабаритним та перевозиться без належного оформлення. Одразу ж на місці зупинки відповідач склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення 510 грн штрафу. Вказану постанову позивач вважає незаконною, так як інспектор поліції перевищив свої повноваження, не визначив реальний розмір вантажу, порушив вимоги Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р № 879, яким визначено, що габаритно-ваговий контроль на автомобільних дорогах здійснюють територіальні органи Укртрансбезпеки, що мають відповідні знання, фах та обладнання, а місце здійснення габаритно-вагового контролю повинно бути спеціально облаштоване стаціонарними або пересувними пунктами габаритно-вагового контролю. Тому просить постанову серії БАБ №129028 від 23.10.2021 р про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення вимог ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, винесену інспектором першого взводу першої роти БУПП в Чернігівській області ДПП Головієм С.В., скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рух справи в суді.

Ухвалою судді від 05.11.2021 року відкрито провадження за адміністративним позовом в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання.

Позивач по справі ОСОБА_1 в позовній заяві просить розгляд справи провести в спрощеному провадженні без його участі.

Від відповідача по справі інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області 23.11.2021 року надійшов відзив на позовну заяву в якому просить розглядати справу за відсутності представника відповідача та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимого оскільки інспектор взводу №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Головій С.В. під час винесення постанови серія БАБ №129028 від 23.10.2021 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Від третьої особи інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Головія С.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності з урахуванням відзиву поданим відповідачем по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позиція суду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судовим розглядом встановлено, що 23.10.2021 року інспектором взводу №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Головієм С.В. винесена постанова серії БАБ №129028 від 23.10.2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно оскаржуваної постанови 23.10.2021 року о 17 год. 10 хв. на а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, с. Кіпті, вул. Слов`янська, буд. 68, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Марки DAF XF 105,460 н.з. НОМЕР_1 із спеціалізованим напівпричепом платформа TAD Classik, 30-3 н.з. НОМЕР_2 , та перевозив вантаж комбайн Джандір Т670 номерний знак НОМЕР_3 , перевищуючи габарити за шириною 2,6 метри (ширина), а саме становить 3,75 м, без дозволу на участь у дорожньому русі, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судовим розглядом встановлено, що 23.10.2021 року інспектором взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Головієм С.В. винесено постанову серії БАБ №129028 від 23.10.2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до постанови від 23.10.2021 року о 17 год. 10 хв. на а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, с. Кіпті, вул. Слов`янська, буд. 68, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Марки DAF XF 105,460 н.з. НОМЕР_1 із спеціалізованим напівпричепом платформа TAD Classik, 30-3 н.з. НОМЕР_2 , та перевозив вантаж комбайн Джандір Т670 номерний знак НОМЕР_3 , перевищуючи габарити за шириною 2,6 метри (ширина), а саме становить 3,75 м, без дозволу на участь у дорожньому русі, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Частина перша статті 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону передбачено, що поліцейський може зупинити транспортний засіб, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі Порядок №879).

Відповідно до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р №879 (Надалі Порядок №879), п.1.10 ПДР України габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю .

Згідно з п. 2.4-2 ПДР України у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до Порядку №679 габаритно-ваговий контроль на автомобільних дорогах здійснюють територіальні органи Укртрансбезпеки, що мають відповідні знання, фах та обладнання, а місце здійснення габаритно-вагового контролю повинно бути спеціально облаштоване стаціонарними або пересувними пунктами габаритно-вагового контролю.

Згідно з п.4 Правил про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 - рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевищив нормативно встановлені параметри (габарити), без погодження з органами Національної поліції України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із відеозаписів зробленим на місці вчинення правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 керував великогабаритним транспортним засобом із проблисковим маячком оранжевого кольору, на якому здійснював перевезення сільськогосподарської техніки, а саме комбайну із шириною понад дозволені 2,6 м, а саме 3,75 м (зафіксовано рулеткою).

Отже з оглянутого відеозапису вбачається, що габарити вантажу перевищують дозволені габарити та у позивача немає відповідного дозволу Національної поліції України, чим порушено вимоги п.п.22.5 ПДР України.

Слід заначити, що вантаж, який перевозив позивач не є подільним - і габарити його є сталими, тобто вони не змінюються під час руху та визначені технічною характеристикою комбайна.

Крім того, на відеозаписі також зафіксовано, що позивач і сам не заперечує того факту, що ширина транспортного засобу - більше дозволеної.

Означена обставина не підлягає доказуванню іншими засобами доказування, а також не повинна встановлюватись територіальними органами Укртрансбезпеки, що мають відповідні знання, фах та обладнання, на спеціально облаштованих стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю, оскільки є сталою величиною, визначеною виробником.

Щодо посилань позивача про те, що відповідач здійснював габаритно-ваговий контроль не в місці спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю та не мав вимірювального обладнання, тобто, порушив спеціальний порядок здійснення габаритно-вагового контролю, суд виходить з наступного.

Згідно п. 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

При цьому п. 6 вказаного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Суд зазначає, що проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань покладено на органи Укртрансбезпеки, які керуються вищевказаним порядком.

Водночас, вищевказаний порядок має на меті контроль органами Укртрансбезпеки щодо справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, зокрема, тих що перевищують встановлені габарити.

Проте суд зазначає, що інспектором першого взводу першої роти БУПП в Чернігівській області ДПП Головієм С.В. було здійсненні заходи щодо додержання правил ПДР України, а саме перевірки наявності у позивача відповідного дозволу Національної поліції, а отже останній не був зобов`язаний керуватися Порядком №879.

Згідно п. 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Враховуючи вищенаведене працівник патрульної поліції правомірно зупинив транспортний засіб та здійснив перевірку у водія великогабаритного транспортного засобу документів, визначених у п. 2.1. ПДР.

Оскільки така перевірка була документальною, то відповідно вона не здійснювалась в пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.32 Порядку №879 перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг. У заяві про видачу погодження маршруту повинні міститися відомості про характер і категорію вантажу, загальну масу навантаження на вісь (осі), габарити, технічну характеристику великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, строк перевезення і маршрут. У разі коли під час здійснення габаритно-вагового контролю встановлено, що транспортний засіб є великоваговим та/або великогабаритним, до заяви додаються довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та документи, на підставі яких встановлюється маршрут проїзду такого транспортного засобу з часу завантаження до часу здійснення габаритно-вагового контролю.

Визначеного п. 32 Порядку положення водієм ОСОБА_1 не дотримано.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додані відеоматеріали зроблені поліцейським на місці вчинення правопорушення.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором першого взводу першої роти БУПП в Чернігівській області ДПП Головієм С.В. зафіксовано у встановленому законом порядку, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Головія С.В. щодо визначення габаритів (ширини) вантажу, що перевозився позивачем за встановлених обставин, який перевищував за його технічними характеристиками, є законними, оскільки відповідають вимогам п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Частиною 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, аналізом відеозапису, на яких чітко зафіксовано, що позивач не надав відповідного дозволу органу Національної поліції України. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про беззаперечність доведення факту допущення позивачем порушення вимог п.22.5 ПДР України.

При цьому, позивач не спростував зазначені обставини в оскаржуваній постанові, та не надав до суду жодних належних та допустимих доказів неправомірності оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, суд визнає доведеним наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Висновки за результатами розгляду справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП є обґрунтованою, у зв`язку з чим, слід відмовити у задоволенні адміністративного позову та залишити оскаржувану постанову без змін.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст.257-263, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити та залишити оскаржувану постанову БАБ №129028 від 23.10.2021 року без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя