Справа № 480/4300/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2021 року Справа № 480/4300/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації та зобов`язання вчинити дії,-
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.09.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Стягнуто з військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 81263,64 грн. Визнано протиправною бездіяльність військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я в період з 01.08.2012 по 28.09.2017 та з 12.11.2020 по 07.04.2021. Зобов`язано військову частину № НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, встановленої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з 01.08.2012 по 28.09.2017 та з 12.11.2020 по 07.04.2021. В іншій частині позовних вимог щодо нарахування та виплаті ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, встановленої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, за період з 28.09.2017 по 12.11.2020 було відмовлено.
Пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено те, що суд, який ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу яких досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення, а також якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Враховуючи те, що справа №480/4300/21 розглядалася судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, суд вважає за можливим розглянути питання щодо винесення додаткового рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглянувши матеріали справи та подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що під час ухвалення рішення суду від 23.09.2021 у рішенні не зазначено та не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме щодо відшкодування позивачу суми судового збору, сплаченого при зверненні до суду.
Позивач в клопотанні просить суд ухвалити додаткове судове рішення шляхом стягнення з військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1816,00 грн.
Разом із тим, згідно змісту позовних вимог, судовий збір позивачем взагалі не повинен бути сплачений за вимоги, що пов`язані із нарахуванням та виплатою грошової компенсації щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, оскільки дані виплати є складовою грошового забезпечення, яке повинно бути виплачено під час звільнення позивача, і не підлягають оплаті судовим збором згідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
Разом із тим, при звернення до суду підлягали оплаті судовим збором вимоги щодо невиплати позивачу суми компенсації за неотримане речове майно, оскільки такі витрати не є складовою заробітної плати. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №802/1677/16-а (провадження №К/9901/47541/18), грошова компенсація за неотримане речове майно, що підлягало видачі під час проходження військової служби не є грошовим забезпеченням військовослужбовця (чи його складовою) і за своєю суттю не може вважатися оподатковуваним місячним/річним доходом такої особи. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", не поширюються на вимогу позивача про стягнення грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно.
Таким чином відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" сума судового збору, яка повинна була сплачена при зверненні до суду, становить 908,00 грн. і саме така сума повинна бути відшкодована позивачу.
Частиною 1 ст.139 КАС України, встановлено , що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В даному випадку, у суду відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми судового збору в розмірі 1816 грн., а тому в задоволенні клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення шляхом стягнення з військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1816 грн. суд відмовляє, та вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 908 грн.
Крім того, слід звернути увагу позивача на те, що порядок повернення внесеного судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, врегульовано п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", зокрема за ухвалою суду сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила. Таким чином позивач не позбавлена права звернення до суду із відповідним клопотанням.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 суми судового збору в розмірі 1816,00 грн. відмовити.
Стягнути з військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_3 ) суму судового збору в розмірі 908 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного додаткового судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину додаткового рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета