Справа № 400/8667/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 р. № 400/8667/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-ТЕП", вул. Спаська, 75 А/1, оф.201,Миколаїв,54001,,
до:Державної податкової служби України, Львівська площа, 8,Київ 53,04053, Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001, Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001,
про:визнання протиправним та скасування рішення від 27.08.2021 № 3028374/42180404 ; зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 27.07.2021 № 27,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕСТЕП» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України з вимогами: 1)визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Миколаївській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних від 27.08.2021 року №3028374/42180404 про відмову в реєстрації податкових накладних; 2)зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «БІЗНЕС-ТЕП» №27 від 27.07.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З ініціативи суду під час відкриття провадження також залучено в статусі співвідповідача Комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС України у Миколаївській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за результатами здійснення господарських операцій, позивачем сформовано та направлено на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну. Проте, за результатами обробки, згідно отриманих квитанцій реєстрацію податкової накладної зупинено, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК. На виконання цієї пропозиції, позивач надав пояснення щодо зупиненої податкової накладної, однак відповідачем прийняті рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вважаючи, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних винесено протиправно, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Відповідачі - Державна податкова служба України та ГУ ДПС у Миколаївській області надали відзиви на позовну заяву, в яких просили в задоволенні позову відмовити. Свої позиції відповідачі обґрунтували тим, що реєстрація спірної податкової накладної була зупинена на підставі п.201.16 ст.201 ПК України. У подальшому, за результатами розгляду пояснень та документів Комісія винесла рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Зупинення реєстрації податкової накладної, так і відмова в її реєстрації, є окремими послідовними складовими частинами (етапами) загального процесу реєстрації податкових накладних, який є обов`язковою передумовою для віднесення покупцем сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та формування податкових зобов`язань. Таким чином, доводи щодо зупинення реєстрації податкової накладної та відповідності критеріям ризиковості здійснення операцій безпідставно покладені в основу обґрунтування вимоги про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Відповідно до п.11 наказу Мінфіна №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку. У цьому випадку рішення Комісії вмотивовано тим, що позивач не надав жодного первинного документу. За результатами розгляду поданих платником копій документів неможливо встановити події, відповідно до якої виписано податкову накладну. На розгляд комісії не було надано жодного документу, а лише письмові пояснення. Таким чином, є підстави стверджувати, що позивач не мав жодного документу, який давав би йому право на реєстрацію. Крім того, відповідачі заперечують проти стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідач - Головне управління ДПС у Миколаївській області подав додаткові пояснення по справі, зазначає, що позивачем виписана податкова накладна за результатами здійснення господарської операції по продажу ним автомобілю. Проте, позивач, виступаючи продавцем за договором купівлі - продажу транспортного засобу, не набував у законному порядку права власності на цей автотранспортний засіб, який у наступному був ним проданий іншій юридичній особі.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 КАС України, без проведення судового засідання в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ТЕП» зареєстровано юридичною особою 04.06.2018. Основним видом діяльності ТОВ «БІЗНЕС-ТЕП» є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

29.12.2020 року між компанією "Gaugtout s.r.o."(продавець) та ТОВ "Бізнес -Теп" (покупець) укладено контракт, відповідно до якого продавець зобов`язуються поставити, а покупець прийняти та оплатити згідно інвойсів автомобілі легкові нові та бувші у використанні, вантажні автомобілі та сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні, нові та бувші у використанні мотоцикли та квадроцикли.

Відповідно до інвойсу від 20.01.2021 року позивачем отримано від компанії "Gaugtout s.r.o." транспортний засіб: DAF FTXF105.460T на загальну суму 4400 євро.

27.07.2021 року між позивачем (Продавець) та ТОВ"АВТОЄВРОМАН" (Покупець) був укладений договір купівлі - продажу, згідно якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар (бувший у використанні сідельний тягач, марки DAF, модель ETXF 105.460T, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах Даного договору.

Відповідно до п.2.1 укладеного договору, сторони домовились, що продаж транспортного засобу за домовленістю сторін вчиняється за 759 900 грн, в т.ч. ПДВ 126 650 грн, які попередньо отримає продавець від покупця, оскільки сторони встановили, що умови договору щодо сплати ціни договору застосовуються до передачі транспортного засобу по акту приймання передачі

Відповідно до п.2.2. договору, платежі за транспортний засіб здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок продавця.

На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України позивачем до податкового органу подано податкову накладну: № 27 від 27.07.2021 на суму операції 759 900 грн в т.ч. ПДВ 126650 грн в адресу ТОВ "АВТОЄВРОМАН".

28.07.2021 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена реєстрація податкової накладної № 27 від 27.07.2021 з підстав відповідності п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем направлено повідомлення щодо надання пояснень про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена, а також подані копії наступних документів: контракту від 29.12.2020 року № 21/20-СА/BZ, укладеного між компанією "CAUGTOUP" та ТОВ "Бізнес - Теп" на придбання останнім автомобілей, інвойсу від 20.01.2021 року, митної декларації, договору № 578/21 від 27.07.2021 року, видаткової накладної № 1082 від 27.07.2021 року, акт прийняття -передачі від 27.07.2021 року № 578/21, платіжне доручення від 27.07.2021року № 4037 на суму 759900 грн, оборотно-сальдову відомість за липень 2021 року.

Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.08.2021 року №3028374/42180404, позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №27 від 27.07.2021, мотивуючи це тим, що позивачем до податкового органу не надано копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особливих рахунків. В додатковій інформації зазначено: «платником не надано копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів».

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

З 01.02.2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок №1165), яка визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм пп.«а» або «б» п.185.1 ст.185, пп.«а» або «б» п.187.1 ст.187, абзацу 1 п.п.201.1, 201.7, 201.10 ст.201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Зі спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної вбачається, що воно не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Тобто, викладена загальна правова норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

Спірне рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, та породжує неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17 та від 10.04.2020 року №819/330/18.

Щодо позиції відповідача, що у графі «додаткова інформація» вказано: «платником не надано копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів», то на думку суду, зазначені документи є факультативними у цьому випадку, їх ненадання платником податків не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки зазначені документи не засвідчують події, перелічені у п.187.1 ст. 187 ПК України.

Взагалі вимоги контролюючого органу про надання документів про гаражування транспортного засобу є алогічними у цьому випадку, оскільки з інших документів вбачається, що позивач займається діяльністю з імпортування транспортних засобів з метою їх подальшого продажу.

У такому випадку відсутність документів про гаражування автомобіля суд розглядає не інакше ніж штучний привід для відмови у реєстрації податкової накладної.

Натомість позивачем надано досить повний пакет документів, щодо імпортування транспортного засобу та його подальшого продажу ТОВ «АВТОЄВРОМАН»: контракт від 29.12.2020 року № 21/20-СА/BZ, укладений між компанією "CAUGTOUP" та ТОВ "Бізнес - Теп" на придбання останнім автомобілей, інвойсу від 20.01.2021 року, митної декларації, договору № 578/21 від 27.07.2021 року, видаткової накладної № 1082 від 27.07.2021 року, акт прийняття -передачі від 27.07.2021 року № 578/21, платіжне доручення від 27.07.2021року № 4037 на суму 759900 грн, оборотно-сальдову відомість за липень 2021 року.

Законодавство не висуває вимоги до платника податків у разі зупинення реєстрації податкової накладної сканувати та надавати на адресу контролюючого органу всю власну бухгалтерію.

Наявні в матеріалах справи документи у повній мірі підтверджують реальність вищевказаної господарської операції, за наслідками якої складено та направлено для реєстрації податкову накладну.

Щодо аргументів відповідача, викладених у відзиві та додаткових поясненнях.

По-перше, підставою відмови у реєстрації податкової накладної було саме: «ненадання платником податку копій документів: платником податків не надано копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів».

Можлива причетність ТОВ «Бізнес-ТЕП», ТОВ «Флартос», ТОВ «А-Стат», ТОВ «Карсіті» та інших, до протиправних схем з ухилення від сплати податків, а також цивільно-правові вади правочину з продажу транспортного засобу, не зазначались у Рішенні відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної №3028374/42180404 від 27.08.2021.

Відповідно до ч.2 ст.78 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

За таких обставин, дослідження зазначених аргументів знаходиться за межами предмету розгляду по цій справі.

По-друге, відповідно до ст.658 Цивільного кодексу України право продажу товару належить власникові товару.

Разом з тим, зазначена стаття ЦК України передбачає, що законодавством можуть бути передбачені випадки продажу товару не його власником.

Пунктом 28 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998, передбачена можливість торгівлі суб`єктами господарювання, діяльність яких пов`язана з реалізацією транспортних засобів, транспортними засобами, які спеціально ввезені на території України з метою їх подальшого відчуження, без реєстрації права власності на продавця.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 2270 грн відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також представником позивача заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. На підтвердження понесених витрат, надані: договір №13-04/21 від 01.04.2021 року про надання правової допомоги, що був укладений ТОВ "Бізнес -Теп" та Адвокатським об`єднанням "Бона Фіде", акт виконаних робіт від 10.09.2021.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Згідно акту виконаниих робіт адвокатським об`єднанням "Бона Фіде" надані такі послуги :правова консультація клієнта, узгодження правової позиції -500,00 грн за годину (1 година); вивчення наданих документів та їхній аналіз - 500,00 грн за годину (1 година); підготовка позовної заяви-500 грн за годину (2 години).

В даному випадку сума витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн є цілком розумною, виходячи з предмету розгляду даної справи, виконаних послуг. Фактичне понесення позивачем суми витрат на правову допомогу підтверджено наявними у справі доказами.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що розмір витрат на професійну правничу допомогу повинен бути пропорційним до предмету спору та співмірним до тих витрат, які поніс позивач, в зв`язку з прийняттям відповідачем протиправного рішення.

З урахуванням матеріалів справи, суд дійшов висновку, що сума витрат позивача на правову допомогу в розмірі 2000 грн є цілком співмірною та пропорційною предмету розгляду справи.

Таким чином, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-ТЕП" (вул. Спаська, 75 А/1, оф.201,Миколаїв,544) до Державної податкової служби України (Львівська площа, 8,Київ 53,043) Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,543) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних від 27.08.2021 року №3028374/42180404 про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ТЕП» в реєстрації податкової накладної № 27 від 27.07.2021 року.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ТЕП» №27 від 27.07.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-ТЕП" (вул. Спаська, 75 А/1, оф.201,Миколаїв,544) судові витрати в розмірі 4270 (чотири тисячі двісті сімдесят) гривень.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко