Справа № 200/17472/21
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

07 грудня 2021 р. Справа №200/17472/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Ушенко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2021 року разом з позовною заявою позивачем до відкриття провадження у справі подано до Донецького окружного адміністративного суду заяву про забезпечення доказів у справі №200/17472/21 з вимогою:

- зобов`язати відповідача надати належно завірену копію витягу з наявних облікових інформаційних телекомунікаційних систем щодо наданих основних та додаткових відпусток ОСОБА_1 за період служби в Краматорському ВП ГУНП в Донецькій області.

Вирішуючи питання по суті поданої заяви і про наявність підстав для її задоволення, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 115 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно до частини п`ятої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Так, зі змісту поданої заяви про забезпечення доказів вбачається, що заявником не наведено обґрунтованих підстав у розумінні вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, отже заявником не зазначено підстав, з яких згідно із приписами статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України допускається застосування інституту забезпечення доказів.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналогічний правовий висновок викладений також в ухвалі Верховного Суду від 02.05.2019 по справі № Зд/9901/2/19, провадження №Зд/9901/2/19.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення доказів.

Керуючись ст. ст. 114, 115, 117, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя С.В. Ушенко