Справа № 400/6586/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р. № 400/6586/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" до Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Трансекспо АТП" про скасування рішення від 13.05.2021 року № 2651408/37629670 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 26.10.2020 року № 91 датою її подання,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" (надалі - позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі - відповідач 1) та Державної податкової служби України (надалі - відповідач 2), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Трансекспо АТП" (надалі - третя особа) з позовними вимогами про:

- скасування рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.05.2021 року № 2651408/37629670;

- зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №91 від 26.10.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.07.2020 року товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ» (Скорочене найменування - TOB «ІНТІС») укладено договір купівлі-продажу №15/07-20 з ТОВ «ТРАНСЕКСПО АТП» обладнання на загальну суму 12 027 432,00 грн. у т ч ПДВ 20%: пресс-форми для виготовлення тротуарної плитки, в кількості 34 шт., за ціною 10 022 860,00 грн. (без ПДВ), на загальну суму 12 027 432,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20%). 26.10.2020p. TOB ІНТІС передав TOB «ТРАНСЕКСПО АТП» товар, в кількості 34 шт., вартістю 12 027 432,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 2 004 572,00 грн., що підтверджується: видатковою накладною №32 від 26.10.2020р.; довіреністю на отримання ТМЦ №3 від 26.10.2020р.; товарно-транспортними накладними №Р32/1, №Р32/2, №Р32/3, №Р32/4 від 26.10.2020р.; оборотно-сальдовою відомістю по рах.№361; оборотно-сальдовою відомістю по рах.№281; Актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2020р.; накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) №1, №2, №3 від 26.10.2020р.; паспортами на пресс-форми. 26.10.2020p. TOB «IHTIC» оформило рахунок-фактуру №3 на суму 12027432,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 2 004 572,00 грн. Оплата вартості товару була здійсненна в період з 28.10.2020р. по 30.10.2020 р. що підтверджують платіжними дорученнями №№ 17, 18, 19, 20-26. ТОВ «ІНТІС» було складено податкову накладну №91 від 26.10.2020 р. на суму 12027432.00 грн. за товарно-матеріальні цінності, та 31.03.2021 р. направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначену податкову накладну було направлено для її реєстрації в ЄРПН. Згідно отриманої квитанції ДПСУ податкову накладну № 91 від 26.10.2020 року прийнято, але реєстрацію зупинено. У квитанції вказано, що платник податків, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. 05.05.2021р. TOB «ІНТІС», засобами електронного зв`язку, направив на електронну адресу Головне управління ДПС у Миколаївській області Пояснення №91-10/1, з відповідними документами, зазначеними в додатках до цього Пояснення. 07.05.2021р. ТОВ «ІНТІС», засобами електронного зв`язку, направив на електронну адресу Головне управління ДПС у Миколаївській області Повідомлення №1, з Поясненням №91-10/1 від 05.05.2021р. та відповідними документами, зазначеними в додатках до цього Пояснення. Однак, оскаржуваним рішенням комісії ГУ ДПС було відмовлено у реєстрації наведеної податкової накладної. Позивач вважає, що зазначене рішення про відмову у реєстрації податкових накладних за своїм характером необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН, визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, (надалі - Порядок №1246), відповідно до п. 17 якого у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку. Позивач зазначає, що зі змісту отриманої ним квитанції по податковій накладній вбачається, що ДПСУ сформовано висновок про відповідність податкових накладних вимогам п. 8 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. У п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що є додатком №1 до Порядку зупинення податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 року №1165 (надалі - Порядок №1165), на який посилається відповідач у квитанції про зупинення реєстрації ПН, зазначено, що критерієм ризиковості платника податку є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Пунктом 11 Порядку визначено що повинна містити квитанція про зупинення реєстрації ПН/РК, але відповідачі ні в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, ні в рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не зазначили, що саме за інформація про позивача стала їм відома, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, зазначених в поданих для реєстрації податкових накладних та під час яких процесів провадження поточної діяльності така інформація стала відома Відповідачам. Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, встановлений Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року (далі - Порядок №520). Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку №520, комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. Порядок №1165 не містить переліку документів, що необхідно подати платнику податку у випадку зупинення реєстрації податкових накладних. Але в п. 11 Порядку №1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної податковий орган повинен визначити перелік документів необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної та п.5 встановлений перелік документів, які можуть бути витребувані. В супереч положенням п. 11 Порядку №1165 у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не заначено які саме документи запропоновано подати для здійснення реєстрації податкових накладних реєстрацію яких зупинено. Не зважаючи на це позивачем були надані всі первинні документи, що фіксують господарські операції за якими було складено податкову накладну, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Таким чином, у оскаржуваному рішенні не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Оскаржуване рішення не містить мотивів неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів. Зміст оскаржуваного рішення дає підстави стверджувати, що Комісія, розглядаючи подані позивачем документи, не перевіряла їх відповідність вимогам чинного законодавства, не з`ясувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту та обсягу. Зазначив, що нечіткість формулювання підстав зупинення реєстрації податкових накладних у квитанціях позбавило можливості платника податків надати ще якісь документи, які можливо були необхідні відповідачу для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 18.08.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/6586/21 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.09.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження.

02.09.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України надійшли відзиви на позовну заяву, в якому відповідачі просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідачі послалися на те, що відповідно до фактичних обставин справи, ТОВ "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" направлено на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкову накладну 91 від 26.10.2021 року за договором купівлі продажу від 15.07.2020 року № 15/07-20. За отриманою квитанцією з єдиного вікна приймання звітності ДПС України підприємству було повідомлено, що реєстрація відповідної податкової накладної зупинена, запропоновано платнику надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Надалі платник податку направив пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій ПН/РК. Однак, за оскаржуваним рішенням відмовлено в реєстрації зазначеної вище податкової накладної, оскільки позивачем не надано первинних документів щодо постачання/придоання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (надалі - Порядок № 1165). Вказаним Порядком встановлений Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Пунктом 44 вищезазначеного порядку передбачає що комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: - ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; - ненадання платником податку копій документів; - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. В оскаржуваному рішенні Комісії було зазначено, що ТОВ "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" не було надано разом із повідомленням всіх необхідних первинних документів, а саме первинних документів щодо постачання/придоання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Таким чином, рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної із посиланням на підставу - не надання платником податку всіх необхідних копій документів, - є повністю обґрунтованим.

Ухвалою від 13.09.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд вирішив подальший розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" до Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Трансекспо АТП" про скасування рішення від 13.05.2021 року № 2651408/37629670 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 26.10.2020 року № 91 датою її подання, проводити в порядку загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання на 28 вересня 2021 року.

28.09.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшли письмові пояснення, в яких відповідач вказав, що Рішенням комісії ГУ ДПС у Миколаївській області відмовлено в реєстрації податкових накладних. Підставою відмови стало ненадання платником податків необхідних документів, а саме: первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи); у тому числі рахунки- фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Відділом аналітики податкових ризиків управлінням податкового моніторингу ГУ ДПС у Миколаївській області за результатами аналізу податкових накладних поданих на реєстрацію до ЄРПН та не зупинених системою СМКОР, виявлено підприємства, а саме: ТОВ "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" (код 37629670), якими здійснюється ризикова діяльність:За результатами аналізу даних ЄРПН встановлено, що платниками протягом вересня - жовтня 2020 року реєструвались податкові накладні на реалізацію прес- форм. При цьому, сума ліміту, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні, сформована, як за рахунок придбання прес-форм. В подальшому зазначені прес-форми експортуються платниками Миколаївської та Харківської області. Тобто, платник ТОВ "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ", задіяний у схемі збільшення ціни для реалізації необхідної номенклатури товарів (прес- форм). Враховуючи наведене вище, Комісією по платникам ТОВ "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ", прийнято рішення про відповідність платника податку критерію ризиковості - податкова інформація. Оскаржуване рішення Комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області про відмову в реєстрації ПН ґрунтується не на факті зупинення реєстрації ПН, а на тому, що позивачем не було надано податковому органу на його пропозицію доказів реального здійснення господарської операції, зазначеної у поданій на реєстрацію ПН.

Підготовче судове засідання, призначене на 28.09.2021 року, відкладено на 20.10.2021 року.

Ухвалою від 20.10.2021 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" до Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Трансекспо АТП" про скасування рішення від 13.05.2021 року № 2651408/37629670 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 26.10.2020 року № 91 датою її подання та призначив справу № 400/6586/21 до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2021 року на 15:10 год.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 20.10.2021 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представники відповідачів в судове засідання, призначене на 20.10.2021 року, не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 20.10.2021 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ Строй - Сервис є юридичною особою, зареєстрованою 29.03.2011 року, видами діяльності якого є оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням (основний); діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; оптова торгівля верстатами; оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва; оптова торгівля машинами й устаткованням для текстильного, швейного та трикотажного виробництва; оптова торгівля іншими офісними машинами й устаткованням; оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; консультування з питань інформатизації.

15.07.2020 року товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ» (Скорочене найменування - TOB «ІНТІС») укладено договір купівлі-продажу №15/07-20 з ТОВ «ТРАНСЕКСПО АТП» обладнання на загальну суму 12 027 432,00 грн. у т ч ПДВ 20%: пресс-форми для виготовлення тротуарної плитки, в кількості 34 шт., за ціною 10 022 860,00 грн. (без ПДВ), на загальну суму 12 027 432,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20%).

Згідно умов п.2.1. Договору купівлі-продажу №15/07-20 від 15.07.2020 року право власності на товар переходить Покупцеві в момент передачі Товару та підписання видаткової накладної.

Відповідно право власності на товар перейшло від ТОВ «ІНТІС» до ТОВ «ТРАНСЕКСПО АТП» 26.10.2020 року, на підставі видаткової накладної №32 від 26.10.2020 року.

Товар, було отримано уповноваженим представником ТОВ «ТРАНСЕКСПО АТП» на підставі Довіреності на отримання ТМЦ (Типова форма №М-2) №3 від 26.10.2020 року.

Згідно п.2.3. Договору купівлі-продажу №15/07-20 від 15.07.2020 року умови поставки Товару: EXW - Миколаївська область, м. Миколаїв. вул. Кагатна, 1Ж, відповідно до Правил Инкотермс-2010р.

Факт перевезення Товару підтверджується товарно-транспортною накладною №Р32/1, Р32/2, Р32/3, Р32/4 від 26.10.2020 року.

26.10.2020 pоку TOB «IHTIC» оформило рахунок-фактуру №3 на суму 12027432,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 2 004 572,00 грн. Оплата вартості товару була здійсненна в період з 28.10.2020 року по 30.10.2020 року що підтверджують платіжними дорученнями №№ 17, 18, 19, 20-26.

26.10.2020 року позивачем складено та 31.03.2021 року подано до реєстрації до ЄРПН податкову накладну №91 на суму 12027432,00 грн. (в тому числі ПДВ 2004572,00 грн.).

Відповідно до Квитанції від 31.03.2021 року, яка зареєстрована в ЄРПН під №, контролюючим органом прийнято податкову накладну №91 від 26.10.2020 року, але реєстрацію її зупинено.

У квитанції зазначено, що платник податків, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

05.05.2021 року TOB «ІНТІС», засобами електронного зв`язку, направив на електронну адресу Головне управління ДПС у Миколаївській області Пояснення №91-10/1, з первинними документами.

07.05.2021 року ТОВ «ІНТІС», засобами електронного зв`язку, направив на електронну адресу Головне управління ДПС у Миколаївській області Повідомлення №1, з Поясненням №91-10/1 від 05.05.2021 року та первинними документами.

У поясненнях позивач вказав, що ТОВ Строй - Сервис є юридичною особою, зареєстрованою 29.03.2011 року, видами діяльності якого є оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням (основний); діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; оптова торгівля верстатами; оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва; оптова торгівля машинами й устаткованням для текстильного, швейного та трикотажного виробництва; оптова торгівля іншими офісними машинами й устаткованням; оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; консультування з питань інформатизації.

15.07.2020 року товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ» (Скорочене найменування - TOB «ІНТІС») укладено договір купівлі-продажу №15/07-20 з ТОВ «ТРАНСЕКСПО АТП» обладнання на загальну суму 12 027 432,00 грн. у т ч ПДВ 20%: пресс-форми для виготовлення тротуарної плитки, в кількості 34 шт., за ціною 10 022 860,00 грн. (без ПДВ), на загальну суму 12 027 432,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20%).

Згідно умов п.2.1. Договору купівлі-продажу №15/07-20 від 15.07.2020 року право власності на товар переходить Покупцеві в момент передачі Товару та підписання видаткової накладної.

Відповідно, право власності на товар перейшло від ТОВ «ІНТІС» до ТОВ «ТРАНСЕКСПО АТП» 26.10.2020 року, на підставі видаткової накладної №32 від 26.10.2020 року.

Товар, було отримано уповноваженим представником ТОВ «ТРАНСЕКСПО АТП», на підставі Довіреності на отримання ТМЦ (Типова форма №М-2) №3 від 26.10.2020 року.

Згідно п.2.3. Договору купівлі-продажу №15/07-20 від 15.07.2020 року умови поставки Товару: EXW - Миколаївська область, м. Миколаїв. вул. Кагатна, 1Ж, відповідно до Правил Инкотермс-2010р.

Факт перевезення Товару підтверджується товарно-транспортною накладною №Р32/1, Р32/2, Р32/3, Р32/4 від 26.10.2020 року.

26.10.2020 pоку TOB «IHTIC» оформило рахунок-фактуру №3 на суму 12027432,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 2 004 572,00 грн. Оплата вартості товару була здійсненна в період з 28.10.2020 року по 30.10.2020 року що підтверджують платіжними дорученнями №№ 17, 18, 19, 20-26.

Також вказав, що вищезазначений товар (пресс-форми), який реалізовано на адресу ТОВ «ТРАНСЕКСПО АТП», раніше було придбано у TOB «ІНТІС», згідно умов договору купівлі-продажу №25/07-20 від 25.07.2020 року, укладеному між ТОВ «ІНТІС» та ТОВ «СПЕЦАГРОТОРГ». Вказане підтверджується: Договором купівлі-продажу №25/07-20 від 25.07.2020 року; видатковою накладною №21 від 27.07.2020 року; довіреністю на отримання ТМЦ №23 від 27.07.2020 року; Договір №13 з ТОВ «Транс трейд компані», про надання послуг з перевезення вантажів від 15.07.2020 року; товарно-транспортної накладної №Р21 від 27.07.2020 року; договору купівлі-продажу №01/08-20 від 01.08.2020 року, укладеному між ТОВ «ІНТІС» та ТОВ «СТЕФ-НІК», що підтверджується: Договором купівлі-продажу №01/08-20 від 01.08.2020 року; видатковою накладною №9 від 23.10.2020 року; довіреністю на отримання ТМЦ №32 від 23.10.2020 року; Договір №13 з ТОВ «Транс трейд компані», про надання послуг з перевезення вантажів від 15.07.2020 року; товарно-транспортної накладної №Р9 від 23.10.2020 року.

Однак, Комісією ГУ ДПС в Миколаївській області прийнято рішення від 13.05.2021 року № 2651408/37629670 про відмову в реєстрації податкової накладної № 91 від 26.10.2020 року.

Підставами вказано - ненадання платником податків копій документів, а саме - первинних документів щодо постачання/придбання товарі/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні послуги), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДПС про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

За правилами п.185.1 ст.185 ПКУ операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкову накладну № 91 від 26.10.2020 року за договором №15/07-20 та надіслано до ЄРПН, проте реєстрація податкової накладної була зупинена згідно квитанції від 31.03.2021 року.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений Постановою КМУ №1165 від 11.12.2019 року. Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм пп. «а» або «б» п. 185.1 ст. 185, пп. «а» або «б» п. 187.1 ст. 187, абзацу 1 п. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до п. 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою:

D= S/T,

де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування;

значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою:

P = Pм х 1,4,

де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування;

Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.

Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

За приписами п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п.7 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п.11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, підставою для такого зупинення став п.8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток №3 до Порядку №1165), підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У той же час п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) и строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності у платника надати ці документи до спливу 365 днів.

Тобто, зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарської операції, а саме: договір купілі - продажу № 15/07-20, видаткова накладна №32 від 26.10.2020р.; довіреність на отримання ТМЦ №3 від 26.10.2020р.; товарно-транспортні накладні №Р32/1, №Р32/2, №Р32/3, №Р32/4 від 26.10.2020р.; оборотно-сальдові відомість по рах.№361; оборотно-сальдова відомість по рах.№281; Акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2020р.; накладні - вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) №1, №2, №3 від 26.10.2020р.; паспорти на пресс-форми; договір купівлі-продажу №25/07-20 від 25.07.2020 року; видаткова накладна №21 від 27.07.2020 року; довіреність на отримання ТМЦ №23 від 27.07.2020 року; Договір №13 від 15.07.2020 року; товарно-транспортна накладна №Р21 від 27.07.2020 року; договір купівлі-продажу №01/08-20 від 01.08.2020 року; видаткова накладна №9 від 23.10.2020 року; довіреність на отримання ТМЦ №32 від 23.10.2020 року; Договір №13 від 15.07.2020 року; товарно-транспортної накладної №Р9 від 23.10.2020 року.

Разом з цим, на думку суду, в оскаржуваному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної відповідачем чітко не зазначено підставу для відмови в реєстрації податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних, як і не зазначено конкретно документів, відсутність яких не дала можливості прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що на розгляд відповідачам позивачем були надані всі необхідні первинні документи, які стосуються даних операцій, що не мали дефекту форми, змісту або походження, та які в силу вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, підтверджують здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентом.

Тобто, суд прийшов до висновку, що надані первинні документи на підтвердження здійснення операцій по податковій накладній від 26.10.2020 року за № 91 засвідчують факт виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань за вказаним вище договором.

З огляду на те, що позивач мав право надати документи протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК, а контролюючим органом взагалі не визначено які документи необхідно подати (або додатково подати в межах 365 днів), то прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних позивача є передчасним.

З іншої сторони Порядок №520 вимагає від Комісії розглянути протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, та прийняти рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, в цієї частині Порядок №520 не відповідає вимогам до законодавства щодо його якості.

Питання тлумачення та застосування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії»

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності за виключенням того, що акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України представники відповідачів не спростували належними та допустимими доказами твердження позивача про наявність всіх первинних документів щодо здійснення господарської операції, не надалі жодного доказу, що господарські операції не здійснювались, а надані документи не підтверджували здійснення вказаних операцій.

Факт зупинення реєстрації податкової накладної та відмови у її реєстрації в ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності надання послуг, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна. Позивачем були надані суду всі документи, які підтверджують не тільки факт продажу товару покупцю, але і його придбання для продажу. Відповідачем вказані обставини не спростовані. Тому суд доходить висновку, що податкові накладні повністю відповідає вимогам законодавства.

Судом встановлено, що податкова накладна сформована позивачем у відповідності до умов Договору та підтверджується первинними документами, відповідно є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню Рішення Комісії від 13.05.2021 року № 2651408/37629670.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання ДПСУ зареєструвати в ЄРПН вказану податкову накладну.

Відповідно до пунктів 2, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

У разі надходження до ДПСУ рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відповідно до абзацу 22 пункту 201.10 ст.201 ПКУ, відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків щодо права на формування податкового кредиту, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПСУ провести реєстрацію податкових накладних датою їх подання на реєстрацію.

Такий спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн. - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Щодо вимог про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, згідно з частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Таким чином, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, Суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач клопотав про відмову в задоволенні заяви позивача про компенсацію витрат на правничу допомогу, оскільки розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Як вбачається із позовної заяви, представником позивача заявлені вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у вигляді ознайомлення з пакетом документів Клієнта для підготовки позову; ознайомлення з пакетом документів досудового врегулювання спору; робота з доказами, які підтверджують факти викладені в позовній заяві (додатки до позову); робота з відповідною судовою практикою, щодо врегулювання предмету спору в Єдиному державному реєстрі судових рішень; правка та печать позовної заяви з додатками; адміністративні питання пов`язані з підготовкою та подачею позовної заяви (вичитка та перевірка тексту позовної заяви, заведення окремої справи для обліку матеріалів позову).

Так, суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що 03.08.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" та адвокатським бюро "Сергія Бєліка" в особі керуючого Бєліка Сергія Валерійовича укладено договір про надання правової допомоги №ПН-91/02.

Договором про надання правової допомоги №ПН-91/02 від 03.08.2021 року визначено права адвоката, а саме: збирати відомості про факти, які можуть бути використані як докази у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах; запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян за їх згодою; застосовувати науково-технічні засоби відповідно до чинного законодавства України; доповідати клопотання І скарги на прийомі у посадових осіб та отримувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги в справах пов`язаних із інтересами Клієнта; бути присутнім при розгляді поданого клопотання і скарг на засіданні колегіальних органів і давати пояснення щодо суті клопотання і скарг; представляти права та законні інтереси Клієнта в судах загальної юрисдикції з усіма правами сторони передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення; надавати правову допомогу та здійснювати захист законних прав та інтересів Клієнта у кримінальних справах на усіх стадіях ведення та розгляду таких справ; виконувати інші дії, передбачені законодавством України в інтересах Клієнта; оскаржувати судові рішення (ухвали) до апеляційних та касаційних судових Інстанцій з правом їх підпису.

Згідно протоколу узгодження договірної ціни № 1 від 03.08.2021 року Адвокатське бюро "Сергія Бєліка", в особі керуючого Бєліка Сергія Валерійовича, що діє на підставі статуту, з однієї сторони та товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТІС", в особі директора Горобець Ю.О., що діє на підставі Статуту, досягли згоди про розмір ціни на правові послуги (гонорар адвокату), а саме ознайомлення з пакетом документів Клієнта для підготовки позову - 2 години; ознайомлення з пакетом документів досудового врегулювання спору - 2 години; робота з доказами, які підтверджують факти викладені в позовній заяві (додатки до позову) - 2 години; робота з відповідною судовою практикою, щодо врегулювання предмету спору в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 1 година; правка та печать позовної заяви з додатками - 6 годин; адміністративні питання пов`язані з підготовкою та подачею позовної заяви (вичитка та перевірка тексту позовної заяви, заведення окремої справи для обліку матеріалів позову) - 1 година. Всього 14 годин вартістю 15890,00 грн.

Також, позивачем до суду надано рахунок фактуру № ПН-91/02 від 09.08.2021 року, квитанцію №0.0..1 від 09.08.2021 року на підтвердження оплати за правові послуги у сумі 15890,00 грн., акт приймання-передачі правових послуг № ПН-91/02 від 09.08.2021 року, звіт № ПН-91/02 від 09.08.2021 року про надані правові послуги згідно договору про надання правової допомоги № ПН-91/02 та ордер на надання правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги № ПН-91/02 від 03.08.2021 року.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, а також такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, тобто доведеними стороною в процесі.

В даному випадку, суд зауважує про безпідставність включення до суми вартості послуг на правничу допомогу вартості послуг адвоката на ознайомлення з пакетом документів Клієнта для підготовки позову; ознайомлення з пакетом документів досудового врегулювання спору; робота з доказами, які підтверджують факти викладені в позовній заяві (додатки до позову); робота з відповідною судовою практикою, щодо врегулювання предмету спору в Єдиному державному реєстрі судових рішень; правка та печать позовної заяви з додатками; адміністративні питання пов`язані з підготовкою та подачею позовної заяви (вичитка та перевірка тексту позовної заяви, заведення окремої справи для обліку матеріалів позову), оскільки вказані дії є складовими підготовки адміністративного позову та формування додатків до нього та не можуть бути кваліфіковані як окремо визначені дії з окремо визначеною вартістю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Між тим, в даному випадку, предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Таким чином, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

На підставі вище викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат шляхом компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розмірі 1500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,139,241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" (вул. Кагатна, 1-ж, м. Миколаїв, 54007, ідентифікаційний код 37629670) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) та Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ідентифікаційний код 43005393), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Трансекспо АТП" про скасування рішення від 13.05.2021 року № 2651408/37629670 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 26.10.2020 року № 91 датою її подання - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.05.2021 року № 2651408/37629670 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.10.2020 року № 91.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 91 від 26.10.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАКТИВНІ ТЕХНОЛОГІЇ І СИСТЕМИ" (вул. Кагатна, 1-ж, м. Миколаїв, 54007, ідентифікаційний код 37629670) судові витрати в розмірі 3770,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 07.12.2021 року.

Суддя Г. В. Лебедєва