Справа № 420/17159/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглядаючи у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення в частині,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 17 вересня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради, в якій позивач просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області № 829 від 31 березня 2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення селянського господарства;

2. Зобов`язати Любашівську селищну раду Подільського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га безоплатно у власність для ведення селянського господарства із земель кадастровий номер :01:002:0444.

Ухвалою від 22 вересня 2021 року позов залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

01 жовтня 2021 року до суду від позивача за вх. №54027/21 надійшла належним чином оформлена позовна заява у двох примірниках.

Ухвалою від 07 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №54027/21), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 4 КАС України в частині 1 пункті 1 дає визначення терміну «адміністративна справа», а саме, що це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу пунктом 2 частини 1 цієї ж статті визначено, що публічно-правовий спір це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст.4 КАС України).

Приписами ч.2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є рішення Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області № 829 від 31 березня 2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення селянського господарства, а саме із земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0444.

При цьому, відповідачем до суду надано договір оренди землі від 03.06.2021 №28, укладений між Любашівською селищною радою (орендодавець) та фермерським господарством «ОСНОВА-2» (орендар), відповідно до умов якого орендодавець на підставі протоколу проведення земельних торгів за лотом №2 від 03.06.2021 №1/2 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Одеської області, Любашівського району (за межами населених пунктів), кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0444.

Вказаний договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, на момент розгляду даної справи виникає ситуація, коли вирішення питання щодо надання відповідачем дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки безоплатно у власність для ведення селянського господарства виходить за рамки адміністративних правовідносин, оскільки земельна ділянка, яку бажає отримати позивач, входить у земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0444, яка уже передана в оренду третій особі фермерському господарству «ОСНОВА-2».

Відтак, належним способом захисту порушених прав позивача, в даному випадку, буде оскарження в судовому порядку рішення відповідача, яким земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0444 включена в перелік земельних ділянок, які виносяться на земельні торги №823 від 31.03.2021 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону», оскарження результатів земельних торгів та договору оренди землі від 03.06.2021 №28 та скасування його державної реєстрації.

При цьому, перевірка правомірності дій відповідача стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення селянського господарства (із земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:002:0444) має надаватися судом при вирішенні спору стосовно правомірності набуття ФГ «ОСНОВА-2» права оренди на вказану земельну ділянку.

Вказані обставини унеможливлюють подальший розгляд справи й ухвалення рішення по суті спору, та є підставами для закриття провадження у справі, оскільки її не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №805/2035/17-а.

Таким чином, Одеський окружний адміністративний суд не є судом, який «встановлений законом» при розгляді даної справи.

Враховуючи викладене, суб`єктний склад сторін, суд дійшов висновку, що даний спір має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п.2 ч.2 ст.183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку про закриття провадження у даній адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 241, 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення в частині.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Вовченко

.