Справа № 935/2080/21
Суддя: Янчук В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2080/21
Провадження № 2-а/935/23/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Янчук В.В.

за участі секретаря судових засідань - Кумечко С.М.,

сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувсь до суду з вказаним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4465970 від 10.07.2021. В обґрунтування позову зазначив наступне.

Постановою інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Микитюком А.І., серії ЕАН № 4465970 від 10.07.2021 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Відповідно до постанови : 10.07.2021 о 07:01:40 год. в межах населеного пункту с. Броники М06 211 км, керуючи транспортним засобом Jeep Grand Cherokee, номерний знак НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год., в межах с. Броники рухався зі швидкістю 104 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України.

З вказаним порушенням позивач не погоджується, притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним, оскільки до місця зупинки ніяких дорожніх знаків, згідно яких діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками: 5.45 «Населений пункт», 5.46 «Кінець населеного пункту», 5.70, щоб попереджали про контроль швидкості позивач не бачив. Відеозапис на приладі вимірювання швидкості руху тремтів, а цифри швидкості руху були за слів поліцейського - 104 км/год, які позивач сприйняв критично, оскільки рухався в межах 70 км/год, слідкував за показами спідометру. Вібрація приладу TruCam, без стаціонарного закріплення, може дати більшу похибку, інспектором також не було надано свідоцтва про повірку приладу, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. Свідків перевищення швидкості руху на місці не було, окрім пасажира що знаходився в автомобілі позивача, який міг підтвердити швидкість 70 км/год. В постанові не наведено жодного доказу вини у вчиненні правопорушення, постанова є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Житомирській області направили на адресу суду відзив щодо позовних вимог, відповідно до якого, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що інспектором роти № 3 батальойону УПП в Житомирській області ДПП Микитюком А.І., під час несення служби на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 211 км +300 м., с. Броники, 10.07.2021 за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ (серійний номер ТС008363) було виявлено порушення ПДР - водієм транспортного засобу Jeep Grand Cherokee, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 104 км/год., в зоні дії дорожнього знаку 5.45 в с. Броники, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 50 км /год, порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість зафіксовано приладом LTI 20/20 TruCam ІІ ТС008363. Відеозапис події вівся за допомогою портативного відеореєстратора АМ -00109. Після зупинки транспортного засобу, інспектор представився, пояснив суть порушення, причину зупинки, перевірив документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, порушення вимог п.12.4 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Водію було роз`яснено права особи, ст. 63 Конституції. Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCаm ІІ та підтверджується роздрукованим фото з пристрою. В момент фіксування швидкості руху транспортний засіб перебував в межах населеного пункту с. Броники. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обгрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

До суду, позивачем ОСОБА_1 подано заперечення на відзив, відповідно до якого останній зазначив, що на відеозаписі, що наданий відповідачем відсутній цифровий підпис як автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій, а тому наданий відеозапис з приладу TruCam, відеозапис розгляду справи про адміністративне правопорушення та скріншоти не є допустимими доказами в розумінні вимог ст. 74 КАС України. При проведенні фіксації швидкості транспорного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначено ЗУ «Про Національну поліцію» ( стаціонарно вмонтованим способом), ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком при здійсненні відеофіксації .

Відповідачем - Управлінням патрульної поліції в Житомирській області направлено до суду додаткові пояснення відносно позовних вимог, відповідно до яких останні вказали, що записаний на оптичний диск - носій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом електронного документа. Аналіз ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» дає підстави для висновку, що нею не передбачено, що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу фото і відеотехніка за допомогою якої здійснюється така фіксація, обов`язково повинна бути розміщена стаціонарно вмонтованим способом. Вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ використовується у відповідності до ЗУ «Про метрологію метрологічну діяльність».

Заяви, клопотання учасників справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в адміністративному позові та просив їх задовольнити.

У судове засідання відповідач УПП в Житомирській області свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Процесуальні дії у справі.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.07.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4465970 від 10.07.2021 ОСОБА_1 10.07.2021 о 07 год 01 хв., керуючи транспортним засобом Jeep Grand Cherokee д.н. НОМЕР_1 на автодорозі М-06 км Київ-Чоп, 211 км. перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год., в межах населеного пункту Броники, рухався зі швидкістю 104 км/год, при цьому перевищив встановлену швидкість більш як на 50 км/год. Швидкість зафіксовано спец. приладом Trucam 008363, чим порушив п. 12.4 ПДР України - перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн. (а.с.9).

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ( ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 4 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями) (далі - ПДР України).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «б» пункту 12.9 ПДР України передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

За змістом розділу 33 ПДР України дія знака 3.29, що встановлений перед населеним пунктом, позначеним знаком 5.45, поширюється до цього знака.

5.45 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

5.46 «Кінець населеного пункту». Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів у населеному пункті більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

При цьому, у складеній постанові серії ЕАН № 4465970, від 10 липня 2021 р. вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Щодо доданого до матеріалів справи відеофайлу та роздруківки з відеофайлу з приладу вимірювання швидкості LTI 20/20 TruCаm ІІ, серійний номер № ТС008363 суд враховує наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Так, лазерний вимірювач швидкості LTІ 20/20 TruCam ІІ здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

LTI 20/20 TruCam ІІ отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 23 грудня 2020 року № UА-TR/001 22 054-20. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCamІІ", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером UA.TR.001.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як "сертифікація" взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

При цьому, можливість використання виробу «TruCam ІІ Clip Viewer v2.0.5.1» LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc, США, також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020.

Отже, лазерний вимірювач швидкості LTІ 20/20 TruCam ІІ здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що показники приладу LTІ 20/20 TruCam ІІ (серія TC008363) можуть бути допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Наданий відповідачем відеозапис, зроблений з приладу LTІ 20/20 TruCam ІІ (серія TC008363) містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, тому має розглядатись судом як доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб.

Зазначений доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Суд вважає, що електронний документ - відеозапис з приладу LT1 20/20 TruCam ІІ (серія TC008363), є документом, який відповідно до ст. 251 КУпАП може містити фактичні дані, встановлені таким документом, а тому є належним доказом у справі.

Посилання позивача на те, що використання приладу ТruCam в ручному режимі суперечить ч.1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки камера повинна стояти на тринозі, а фіксація швидкості руху автомобілів здійснюватись лише в автоматичному режимі, спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача саме таким чином вплинуло на результат вимірювання.

У матеріалах справи наявна роздруківка з відеофайлу приладу LTI 20/20 ТruCam ІІ, серійний номер № ТС008363, що здійснена сертифікованим приладом LTI 20/20 ТruCam ІІ, серійний номер № ТС008363, на якій зафіксовано, що автомобіль Jeep Grand Cherokee, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача рухався 10 липня 2021 року о 07 год. 01 хв. зі швидкістю 104 км/год. Вказані обставини також підтверджено відповідним відеозаписом з приладу TruCAM, із зафіксованим порушенням ПДР вказані координати, де було вчинено порушення.

Таким чином, в матеріалах справи зібрані докази, що підтверджують обставини стосовно руху транспортного засобу під керуванням позивача саме в зоні дії дорожнього знаку населений пункт з перевищенням швидкості понад 50 км.

Суд звертає увагу, що позивач під час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, не висловлював заперечень, що він рухався саме в населеному пункті.

Під час розгляду справи будь-яких порушень стосовно неправильності встановлення чи невідповідності ДСТУ 4100:2014 дорожніх знаків чи дорожньої розмітки на даній ділянці дороги, де було зафіксоване перевищення позивачем обмеження швидкості руху, не встановлено.

Відповідно до п. 5.70 ПДР дорожній знак «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Згідно із пп.«ґ» п.8.4 ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Разом з тим, жодними положеннями КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», в тому числі, ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

В той же час, Закон України «Про Національну поліцію» не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

Таким чином, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму.

Положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор не перешкоджав реалізації права позивача на надання пояснень на місці розгляду справи.

Таким чином, відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи.

Отже, відповідачем доведено правомірність дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн., що є наслідком відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне рішення суду складено: 06 грудня 2021 р.

Суддя Янчук В.В.