Справа № 580/7320/21
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року справа № 580/7320/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач 1), управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - відповідач 2), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 02.08.2021 про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420400,00 грн.;

- зобов`язати відповідача 1 призначити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420400,00 грн.;

- зобов`язати відповідача 2 виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420400,00 грн.;

- стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 3500,00 грн. у рівних частках по 1750,00 грн. з кожного з відповідачів.

Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно відмовив у нарахуванні і виплаті одноразової грошової допомоги, право на яку має за законом. Позивач наголошував, що Закон України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію" (далі - Закон №565-XII), Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850), містять виключний перелік підстав для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, наявності яких у позивача не встановлено. Тому, на думку позивача він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч.6 ст.23 Закону №565-XII.

Також позивач зазначає, що 06.12.2006 отримав від НАСК «Оранта» страхову виплату за особистим страхуванням у зв`язку із втратою працездатності без установлення інвалідності. Водночас, 12.03.2020 позивачу встановлена інвалідність вперше, а томі він має право на вказану вище допомогу.

З огляду на викладене, просив задовольнити позов.

Ухвалою від 27.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачам строк надання відзиву на позовну заяву.

17.11.2021 представник відповідача 2, а 22.11.2021 представник відповідача і подали суду відзиви на позовну заяву, в якому просять суд у задоволенні позову відмовити. Вказано, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності, відбувся 12.03.2020, а первинно позивачу у 2006 році було встановлено 10% втрати працездатності та виплачено страхову суму 1700,00 грн. Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

25.11.2021 позивач подав суду відповідь на відзив з подібними позовній заяві доводами.

Ухвалою від 26.11.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача 2 про закриття провадження у справі.

Оскільки сторони клопотань про розгляд справи з їх повідомленням (викликом у судове засідання) суду не надали, суд вирішив розглянути справу у спрощеному провадженні без їх виклику (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Позивач проходив службу в органах МВС України та 28.02.2005 був звільнений зі служби в запас Збройних Сил України згідно наказу від 28.02.2005 №24 о/с на підставі пункту 64 "Ж" (за власним бажанням).

Відповідно до свідоцтва від 14.04.2005 № 296 позивач отримав захворювання, пов`язане із проходженням служби в ОВС.

Згідно з довідкою від 27.03.2020 №02-05/54 ОСОБА_1 отримав страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням 06.12.2006 - 1700 грн за втрату працездатності 10 % у зв`язку з травмою пов`язаною із проходженням служби.

Відповідно до довідки Черкаської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 від 12.03.2020 серії 12 ААА №044118 у позивача встановлено ступінь втрати працездатності 80 % - травма пов`язана з виконанням службових обов`язків.

03.04.2020 позивач звернувся до управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області із заявою №1/4-176 про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги з підстав встановлення II групи інвалідності вперше, у зв`язку з травмою пов`язаною з виконанням службових обов`язків.

05.06.2020 Управлінням МВС України у Черкаській області складено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону №565 у сумі 418700,00 грн. для затвердження відповідачем 1.

Листом Департамент фінансово-облікової політики МВС України від 26.06.2020 №20566/15-2020 повернув матеріали до Ліквідаційної комісії УМВС України у Черкаській області "на доопрацювання", де зазначив: під час проведення медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 на засідання МСЕК не запрошувався голова лікарсько-консультативної комісії ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Черкаській області" та у матеріалах не дотримано вимоги пункту 4 Порядку №850 (а.с.135).

Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 23.07.2020 №М-150 позивача повідомлено, що Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 26.06.2020 №20566/15-2020 повернув матеріали до відповідача 2 "на доопрацювання" з підстав, що унеможливлюють прийняття рішення за надісланими матеріалами.

Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 16.09.2020 №Л-207 на запит представника ОСОБА_1 повідомлено, що підстави для повторного надіслання матеріалів до МВС України відсутні.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся в суд з позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі №580/4147/20 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням II групи інвалідності.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву з доданими документами про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням II групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України заяву ОСОБА_1 від 03.04.2020 з доданими документами та висновок про призначення одноразової грошової допомоги для затвердження у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 . II групи інвалідності.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

За наслідками повторного розгляду документів позивача, 02.08.2021 першим заступником директора ДФОП МВС України С. Пасічник відмовлено у затвердженні висновку УМВС України в Черкаській області про виплату позивачу одноразової грошової допомоги.

Про вказану обставину позивача повідомлено листом від 02.09.2021 №1250АЗ/15 та зазначено, що підставою відмови є те, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності, відбувся 12.03.2020, а первинно позивачу у 2006 році було встановлено 10% втрати працездатності та виплачено страхову суму 1700,00 грн. Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

На підставі ч.6 ст.23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

02 липня 2015 року прийнято Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

На виконання пункту 2 розділу II "Прикінцевих положень" Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №850, що набрав чинності з 31.10.2015.

Пунктом 1 Порядку №850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно з п.2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності (250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи).

Разом з цим, відповідно до п.4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд зазначає, що Верховний Суд розглядав справу з подібними правовідносинами (№ 711/1837/18), висновки у якій обов`язкові для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Зокрема у постанові від 22.10.2020 у наведеній справі Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов такого висновку щодо застосування положень ст.23 Закону №565-XII та п.4 Порядку №850 у подібних правовідносинах (п. 41):

(1) із втратою чинності з 07.11.2015 Законом № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглось відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

(2) Закон № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VII, так само як і Закон № 580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31.10.2015 - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31.10.2015 чи після.

Застосовуючи цей висновок до обставин справи, Верховний Суд у вказаній справі звернув увагу на те, що оскільки між первинним встановленням інвалідності та повторним оглядом, за наслідками якого встановлено вищу групу інвалідності минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Як установлено судом вище, згідно з довідкою від 27.03.2020 №02-05/54 ОСОБА_1 отримав страхову суму за державним обов`язковим особистим страхуванням 06.12.2006 - 1700 грн за втрату працездатності 10 % у зв`язку з травмою пов`язаною із проходженням служби.

Відповідно до довідки Черкаської обласної медико-соціальної експертної комісії №1 від 12.03.2020 серії 12 ААА №044118 у позивача встановлено ступінь втрати працездатності 80 % - травма пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Оскільки повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності, відбувся 12.03.2020, а первинно втрату працездатності 10 % позивачу установлено у 206 році, тобто між цими подіями минуло понад два роки, суд дійшов висновку, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Стосовно доводів позивача, що 06.12.2006 він отримав від НАСК «Оранта» страхову виплату за особистим страхуванням у зв`язку із втратою працездатності без установлення інвалідності. Водночас, 12.03.2020 позивачу встановлена інвалідність вперше, а томі він має право на вказану вище допомогу, суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 25 червня 2021 року у справі №822/26/18.

У вказаній постанові Верховний Суд відмовив у задоволенні позову щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 2 групи інвалідності, зазначивши, що положення пункту 4 Порядку №850 установлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.

Застосовуючи цей висновок до обставин справи, Верховний Суд у справі №822/26/18 звернув увагу на те, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності, відбувся 15 вересня 2017 року, а первинно встановлено ступінь втрати працездатності на 25% у 2008 році. Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними твердження позивача, що встановлення йому у 2006 році втрати працездатності не впливає на його право отримати вказану допомогу у зв`язку із установленням 2 групи інвалідності.

Оскільки судом встановлено відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 2 групи інвалідності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а понесені судові витрати - розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ