Справа № 640/2382/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/78
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Київ № 640/2382/21

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування при обчисленні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати по Україні, з якого сплачено страхові внески за 2014-2016 роки;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 та 2018 роки з дати її призначення, а саме з 13.03.2019 року.

Ухвалою суду від 16.02.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в письмовому провадженні згідно ст. 263 КАС України.

16.03.2020 року відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, та отримувала пенсію за віком, яка розрахована відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 3 968, 85 грн.

У березні 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про переведення на пенсію за вислугу років.

Листом від 24.05.2019 р. за №110875/03 позивача повідомлено про відмову у переведенні на пенсію за вислугу років.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.12.2019 р. у справі №640/10594/19 -

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непризначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статей 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.03.2019 р. про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статей 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків суду, наведених в мотивувальній частині рішення.

На виконання судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянуло заяву позивача, за результатами чого позивач з 13.09.2019 р. перебуває на обліку як особа, яка отримує пенсію за вислугу років як працівник освіти.

03.12.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою щодо призначення їй пенсії за вислугу років та її розрахунок.

Листом від 11.01.2021 р. за №451-31985/Ф-02/8-2600/21 позивача повідомлено про те, що після переведення її з 13.03.2019 р. на пенсію за вислугу років розмір пенсії визначено у 3 945, 12 грн. із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1, 17.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає протиправними дії щодо застосування при обчисленні пенсії за вислугу років показника середньої заробітної плати по Україні, з якого сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, з таких підстав.

Позивач зазначає, що нею подано заяву про призначення пенсії за вислугу років 13.03.2019 р., тому при розрахунку пенсії належить застосовувати показник середньої заробітної плати за 2016, 2017, 2018 роки, тоді як відповідачем застосовано показники за 2014, 2015 та 2016 роки, який застосовувався при призначенні пенсії осіб, які звернулися за призначенням пенсії у 2017 р.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто, таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої законодавством, оскільки пенсія не призначається повторно.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+ Кз3+ ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з матеріалами справи та поясненнями сторін спірне питання полягає у тому, яке положення Закону № 1058-IV підлягає до застосування при обрахунку такої складової формулу розрахунку пенсії як середня заробітна плата -

загальне положення ч. 2 ст. 40 (середня заробітна плата за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), в даному випадку за 2016-2018 р., що передували зверненню позивача від 13.03.2019 р.) чи

ч. 3 ст. 45 (показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії), в даному випадку за 2014-2016 р., застосованого відповідачем при первісному призначенні пенсії за віком.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

В даному випадку пенсія позивачу призначалася і при первісному призначенні пенсії за віком, і при переведенні на пенсію за вислугу років 13.03.2019 р. відповідно до положень Закону № 1058-IV.

За таких обставин посилання позивача на факт переведення на інший вид пенсії у 2019 р. як на підставу врахування показника середньої заробітної плати за 2016, 2017, 2018 роки

Ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів власних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийнятні (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституції та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів у даному випадку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 07.12.2021 р.