Справа № 160/13462/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021 року адміністративний позов приватної науково-виробничої фірми «Акцент» задоволено.
Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Держмитслужби подала апеляційну скаргу.
Вказана апеляційна скарга подана без додержання вимог, встановлених ст.296 КАС України.
Так, п.1 ч.5 ст.296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору та звільнення від його сплати, врегульовані положеннями Закону України "Про судовий збір", згідно із пп.1 та п.3 ч.2 ст.4 якого за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; разом з тим за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому звернені до суду вимоги, безпосереднім наслідком розгляду та вирішення яких є зміна складу майна позивача, є майновими.
До позовних же заяв немайнового характеру належать вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.
Майновою вимогою є визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості, а отже судовий збір за таку вимогу підлягає сплаті за ставками, визначеними Законом як за вимогу майнового характеру. Судовий збір за таку вимогу має вираховуватися із ціни позову, що є різницею митних платежів від митної вартості, визначеною позивачем та скоригованої митної вартості, та в даному випадку, становить 129536,79 грн.
Немайновою вимогою є визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, а отже судовий збір за таку вимогу підлягає сплаті за ставками, визначеними Законом як за вимогу немайнового характеру.
Наведене свідчить, що заявлений позов у цій справі має одночасно майновий та немайновий характер.
Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
В даному випадку судовий збір підлягає сплаті за кожну вимогу окремо, як за майнову (визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів), так і за немайнову (визнання протиправними та скасування картки відмови) за ставками, визначеними Законом для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Такі правові висновки стосовно як характеру позову щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, прийнятих митним органом, зокрема, щодо заявлених в ньому вимог (визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості - майнова, визнання протиправною та скасування картки відмови - немайнова), так і розрахунку судового збору (оплата судового збору за кожну вимогу окремо), узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалах від 04.03.2021 у справі 200/4960/20-а та від 10.03.2021 у справі 200/6413/20-а.
Таким чином, виходячи з приписів вищенаведених норм права, та беручи до уваги практику Верховного Суду, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви у цій справі складає 4204 грн. (129536,79 грн. (ціна позову)*1,5%=1943,05 грн., оскільки це менше розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отримаємо 2102 грн. за майнову вимогу, та 2102 за немайнову вимогу).
Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у відповідності до пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір становить 6306 грн. (4204 грн. *150%).
Щодо строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.
Відповідно до положень частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення ухвалено 16.01.2021 в порядку письмового провадження. Разом з тим, апеляційна скарга подана поштою 11.11.2021, тобто з пропуском строку, встановленого ч.1 ст. 295 КАС України.
В апеляційній скарзі скаржник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначаючи про несвоєчасне подання апеляційної скарги зумовлене навантаженістю роботи на посадових осіб відділу у зв`язку із надходженням великої кількості судових справ, великою кількостю звернень громадян, запитів на отримання публічної інформації, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, арбітражних керуючих та надання інформації для відповідей на них в межах компетенцї Відділу та перебування працівників на лікарняному та щорічних відпустках, в тому числі, у зв`язку з захворюванням на COVID-19, SARS-CoV-2. Зазначені обставини, на думку скаржника, свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою та дають підстави для поновлення пропущеного строку на підставі пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.
Надаючи оцінку наведеним аргументам скаржника, суд зазначає наступне.
Суд бере до уваги те, що апеляційна скарга подана під час дії карантинних обмежень, введених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.
При цьому, в клопотанні про поновлення процесуального строку скаржник посилається на положення пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України згідно якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Таким чином, учасник справи має право на поновлення процесуального строку, зокрема, на апеляційне оскарження, якщо суд визнає причини його пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
В заявленому клопотанні скаржник не наводить поважних причин, які б свідчили про те, що пропуск строку апеляційного оскарження зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Щодо посилання скаржника на несвоєчасне подання апеляційної скарги, яке зумовлене навантаженістю роботи на посадових осіб відділу у зв`язку із надходженням великої кількості судових справ, великою кількостю звернень громадян, запитів на отримання публічної інформації, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, арбітражних керуючих та надання інформації для відповідей на них в межах компетенцї Відділу та перебування працівників на лікарняному та щорічних відпустках, в тому числі, у зв`язку з захворюванням на COVID-19, SARS-CoV-2, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.
Разом з тим, відповідач, не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та не надав доказів, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 16.01.2021, проте із апеляційною скаргою він звернувся лише 11.11.2021, тобто після спливу майже 10 місяців.
Вказані відповідачем обставини не свідчать про неможливість вчинення скаржником процесуальних дій щодо подання апеляційної скарги у більш короткий строк. При цьому, скаржником не зазначено та не підтверджено доказами час перебування посадових осіб відділу на лікарняному та щорічних відпустках, в тому числі у зв`язку з захворюванням на COVID-19, SARS-CoV-2, що не дозволяє стверджувати про неможливість подання апеляційної скарги на протязі майже десяти місяців.
Також, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що на період проведення карантинних заходів діяльність Відділу припинена не була (його робота була лише сповільнена, як зазначає сам скаржник), а відтак у відповідача була процесуальна можливість подання апеляційної скарги, якою останній скористався лише в листопаді 2021 року.
Слід зауважити, що законодавством покладено обов`язок дотримання процесуальних строків саме на учасника справи, а не на його окремих працівників.
Велика кількість судових справ та звернень громадян, що отримані відділом, про що зазначає скаржник, також не може бути розцінена як об`єктивна та непереборна обставина, яка перешкоджає оскаржити судове рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження, оскільки стосується внутрішньої організації роботи Відділу.
Неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Суд зауважує, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
При цьому, суд бере до уваги, що скаржником на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, в тому числі щодо перебування працівників на лікарняному, не подано жодних доказів.
Таким чином, наведені скаржником в клопотанні аргументи не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.
Отже, скаржнику необхідно надати до суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.
Згідно частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків, а саме:
- надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви;
- сплатити судовій збір у розмірі 6306 грн. за реквізитами:
Отримувач: ГУК у Дн-кій обл/Шев.р/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155
Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО): 899998
Код класифікації доходів бюджету: 22030101.
Призначення платежу: *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом _____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _____(Дата оскарження справи) по справі _______(Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), та надати оригінал документу про сплату судового збору.
Керуючись ст.169, ч. 2 ст.298 КАС України, -

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвала набирає законної сили 07.12.2021р. та оскарженню не підлягає.
Суддя Я.В. Семененко