Справа № 120/14803/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 грудня 2021 р. Справа № 120/14803/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування постанови

УСТАНОВИВ

03.11.2021 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі -відповідач) про скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постановою державного виконавця від 20.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66128765 щодо виконання виконавчого листа № 120/3970/20-а від 30.06.2021 виданого Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 № 18/49 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Листом від 26.07.2021 № 0200-0802-5/45005 повідомлено державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 добровільно виконано до відкриття виконавчого провадження. Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, розмір якої станом на 13.12.2019 становить 16380,00 грн. Одночасно донараховано кошти в сумі 210720,66 грн. за період з 13.12.2019 по 30.04.2021.

Також повідомлено, що заборгованість в розмірі 210720,66 грн. буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Однак, державний виконавець в постанові про накладення штрафу від 26.10.2021 безпідставно дійшов висновку, що Головним управлінням було не в повному обсязі виконано рішення суду без поважних причин.

Тому з метою скасування постанови відповідача від 26.10.2021 за № 66128765 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн за невиконання судового рішення зобов`язального характеру позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 08.11.2021 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 66128765 або їх оригінал для огляду судом.

Також залучено до участі у справі в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та встановлено третій особі 3-х денний строк з дня отримання копії ухвали для подання письмових пояснень.

10.11.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що оскільки боржником рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/3970/20-а в повному обсязі не виконано, тому 26.10.2021 було винесено постанову про накладення штрафу у відповідності до статтей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження". За таких обставин просить суд в позові відмовити.

На виконання ухвали від 08.11.2021 відповідачем надано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 66128765.

Копію ухвали від 08.11.2021 та позовну заяву третьою особою отримано 16.11.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, своїм правом на подання письмових пояснень у 3-х денний строк ОСОБА_1 не скористався.

Дата ухвалення рішення обумовлена, в тому числі, перебуванням судді у справі в період з 22.11.2021 по 06.12.2021 в щорічній відпустці на підставі Наказу від 03.11.2021 № 151-в/к.

Надавши оцінку аргументам сторін, що висвітлені у заявах по суті справи та наявним у матеріалах справи доказам, суд встановив таке.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі № 120/3970/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 06.03.2020 № 18/49 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

30.06.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист № 120/3970/20-а.

На підставі цього виконавчого документа постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сінгаєвською О.М. від 20.07.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 66128765 щодо виконання судового рішення. Серед іншого, у постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду (а.с.10-11).

Листом від 26.07.2021 № 0200-0802-5/45005 Головне управління повідомило державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 добровільно виконано до відкриття виконавчого провадження. Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, розмір якої станом на 13.12.2019 становить 16380,00 грн. Одночасно донараховано кошти в сумі 210720,66 грн. за період з 13.12.2019 по 30.04.2021.

Також проінформовано, що заборгованість в розмірі 210720,66 грн. буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

До цього листа позивач додав розрахунок виплати пенсії за період з 01.12.2019 по 30.04.2021 (а.с.12-17).

Розглянувши лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення суду відповідач дійшов висновку, що рішення суду залишилось невиконаним у повному обсязі, оскільки відсутнє документальне підтвердження виплати нарахованих коштів в сумі 210720,66 грн.

Тому, 20.10.2021 на адресу позивача надіслано вимогу державного виконавця за № 14968/2.3-22/3, якою зобов`язано боржника в строк до 25.10.2021 в повному обсязі виконати рішення суду (а.с.18-19).

На виконання вимоги державного виконавця, 23.10.2021 Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом № 0200-0802-5/67423 повідомлено відповідача про те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 добровільно виконано до відкриття виконавчого провадження. Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, розмір якої станом на 13.12.2019 становить 16380,00 грн. Одночасно донараховано кошти в сумі 210720,66 грн. за період з 13.12.2019 по 30.04.2021.

Також повідомлено, що заборгованість в розмірі 210720,66 грн. буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України (а.с.20-21).

26.10.2021 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сінгаєвською О.М. в рамках виконавчого провадження № 66128765 на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн. у зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення (а.с.23-25).

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу від 26.10.2021, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 ст. 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 26.10.2021 про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн. винесена відповідачем на підставі статей 63, 75 Закону № 1404-VIII із мотивів невиконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Окрім того, в силу статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються органами Пенсійного фонду України і виплачуються в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Власні кошти Пенсійний фонд не включає до складу Державного бюджету України, що передбачено статтею 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Статтею 73 вищезазначеного Закону також встановлено вичерпний перелік підстав для використання коштів Пенсійного фонду та заборону їх спрямування на цілі, не передбачені цим Законом.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Фонду виділених з Держаного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.

У свою чергу, частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VIII чітко визначено, що постанова про накладення штрафу виноситься у разі невиконання рішення саме без поважних причин.

Відтак, невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині виплати грошових коштів в сумі 210720,66 грн. у зв`язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів з державного бюджету на ці виплати не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Подібна правова позиція неодноразово була висвітлена у постановах Верховного Суду України від 30.06.2015 року по справі № 21-1044а15, від 20.10.2015 року у справі № 21-2630а15, від 02.02.2016 року у справі N 21-5118а15, від 22.11.2016 року у справі № 21-1907а16, постановах Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 21.02.2018 року у справі № 814/2655/14, від 22.04.2021 у справі № 1440/2242/18.

Таким чином, суд доходить висновку, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі № 120/3970/20-а в частині виплати грошових коштів в сумі 210720,66 грн., не виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з поважних причин, а тому відсутні підстави для застосування до позивача штрафу згідно із частиною першою статті 75 Закону 1404-VIII.

Таким чином, перевіривши основні доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення адміністративного позову повністю.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує з урахуванням ч. 1 ст. 139 КАС України, у відповідності до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивач є органом державної влади, тобто суб`єктом владних повноважень, що не дає правових підстав для відшкодування позивачу судових витрат на сплату судового збору, навіть якщо позов буде задоволено.

Проте суд з вказаними доводами не погоджується та зазначає, що у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень виступає саме орган ДВС, посадовою особою якого (державним виконавцем) щодо позивача прийнято індивідуальний акт (рішення) при здійсненні владно-управлінських функцій.

Водночас сам по собі статус позивача як органу державної виконавчої влади автоматично не свідчить про наявність у нього в межах спірних правовідносин статусу суб`єкта владних повноважень в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що у спорі який розглядається позивач вважаться учасником виконавчого провадження (юридичною особою), який звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів як боржника у виконавчому провадженні у зв`язку з прийняттям державною виконавчою службою (суб`єктом владних повноважень) щодо нього індивідуального рішення (акта).

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 272, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сінгаєвської О.М. від 26.10.2021 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у виконавчому провадженні ВП № 66128765.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку його апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 287 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, );

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, );

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович