Справа № 496/2018/21
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/2018/21
Провадження № 2-а/522/324/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.

при секретарі Кісліної В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону УПП у Одеській області Дарієнко Миколи Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позовом представника ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону УПП у Одеській області Дарієнко Миколи Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

28 серпня 2021 року ухвалою Приморського районного суду м.Одеси справа була прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що нічого не порушував, вважає постанову серії ЕАН № 4105902 складеною з порушенням норм закону та такою, що підлягає скасуванню. Як вбачається з позовної заяви, у день складення постанови до ОСОБА_1 підійшов співробітник поліції та почав звинувачувати його у порушенні правил дорожнього руху, позивачу нічого пояснювати не хотів, після чого склав постанову про адміністративне правопорушення. Позивач вказав, що постанова винесена за відсутності його вини та доказів вчинення адміністративного правопорушення, не містить посилання на докази, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову інспектора першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Дарієнко Миколи Сергійовича ЕАН № 4105902 від 22 квітня 2021 року, якою, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340.00 грн. (триста сорок гривень 00 копійок) за порушення ч. 1 ст.122 КУпАП.

В свою чергу, представник УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції надав відзив на позовну заяву у якому просив позов залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

В обґрунтування заперечень зазначив, що оскаржувана постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, є законною, підставою для її винесення стало те, що 22.04.2021 р. в ході виконання службових обов`язків інспектором Дарієнко М.С. за адресою: Одеська обл., Біляївський район, с. Великий Дальник, вул. Полевая, 2 було виявлено транспортний засіб Kia Sedona, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого не виконав вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» рухаючись зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищивши максимально дозволену швидкість руху на 24 км/год., чим порушив п. 12.9.б) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підтвердження даних обставин відповідач надає фото- та відео- матеріали, відзняті лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM № TC000790 а саме: роздруківку файлу _MC000_0422_171540.jmf та DVD диск з відеозаписом, які відзняті на пристрій LTI 20/20 TruCAM № TC000790.

Представник УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції послався на відповідь ДП «УКРМЕТРТЕСТСАНДАРТ» від 01.10.2019 року вих. № 16289/41/35/02-19 згідно з якою лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань.

Представник позивача на судове засідання не з`явився, попросив розглядати справу за відсутності позивача.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час і дату судового засідання

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини дійшов до наступних висновків.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Тобто під час допустимості швидкості руху 70 км/год. Рекомендований поріг для документування порушення ПДР слід встановлювати на рівні 72 км/год. Лише після перевищення допустимого порогу прилад зафіксує перевищення швидкості руху, про що свідчитиме характерний звук високого тону.

Судом встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012, виданий Міністерством економічного розвитку і торгівлі України. Зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Можливість використання виробу TruCam LTІ 20/20, виробництва LaserTechnologyInc, США, також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03-3008.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/19291, виданного ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № TC000790, є придатним до застосування.

Отже факт вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України адміністративного правопорушення підтверджується: постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4105902 від 22 квітня 2021 року; фотокарткою з технічного приладу TruCAM LTI 20/20 № TC000790 від 22 квітня 2021 року; відеозаписом з технічного приладу TruCAM LTI 20/20 № TC000790 від 22 квітня 2021 року; відеозаписами з портативногих відеореєстраторів № 2008 (7) та 1875 (3).

Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведених положень випливає, що суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішення обов`язково вказує інформацію про докази, які підтверджують факт вчинення викладеного у рішенні порушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що швидкість вимірювалась приладом трукам TC 000790, П/В № 2008 (7) та 1875 (3). Окрім того, перевищення водієм транспортного засобу встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 12.9 б) Правил дорожнього руху, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Однак, дослідивши надані відповідачем докази, зокрема фото- та відео- матеріали, зняті на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № TC000790, суду не вдається встановити інформацію щодо місця знаходження дорожніх знаків «3.29», «3.31», «30.3» та зони їх дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги. Ані в оскаржуваній постанові, ані у відзиві не вказано інформації, що могла б підтвердити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення.

Відтак, відповідач у особі співробітника патрульної поліції, під час розгляду даної справи мав посилатись на докази щодо зони дії дорожніх знаків «3.29», «3.31», «30.3», адже дія дорожніх знаків «3.29», «3.31», «30.3» є ключовою обставиною для вирішення питання про порушення швидкісного режиму руху з перевищенням вказаної у постанові швидкості - понад 24 км/год. Проте відповідачем таких доказів надано не було, що ускладнює встановлення факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Суд не надає правову оцінку відеозаписам з портативних відеореєстраторів № 2008 (7) та 1875 (3), як доказам, оскільки проведена відеофіксація не підтверджує обставин щодо зони дії дорожніх знаків «3.29», «3.31», «30.3» в кілометровій відмітці вказаної автодороги.

Згідно з частинами 1, 2 статті 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Зі змісту даної статті випливає, що Законом встановлений чіткий та вичерпний перелік способів використання спеціальної техніки, в тому числі і приладу TruCAM LTI 20/20, який не передбачає інших можливостей і способів застосування. Проте з наданих відеоматеріалів суд встановив, що відеофіксація порушення здійснювалась у спосіб, що не передбачений законом, а саме - утримання Відповідачем в особі співробітника патрульної поліції вимірювального приладу TruCAM LTI 20/20 в руках під час вимірювання швидкості транспортного засобу Kia Sedona, номерний знак НОМЕР_1 , що є явним порушенням вимог закону.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 № TC000790 не був зафіксований під час вимірювання швидкості руху транспортного засобу позивача, як того вимагає наведена норма ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», що є свідченням того, що в спірному випадку відповідачем застосовано прилад Tru Cam в інший спосіб, ніж те визначено статтею 40 Закону України Про Національну поліцію, а тому таке застосування ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля в 74 км/год. та не береться судом до уваги, як допустимий доках. Інших доказів на підтвердження порушення позивачем п. 12.9 б) ПДР України відповідачем не надано.

При цьому, твердження відповідача про те, що йому пізніше стало відомо про керування транспортним засобом позивачем у момент відеофіксації приладом TruCam LTI 20/20 не беруться до уваги суду, оскільки наявні у справі фото- та відео- матеріали не містять зображень водія під час руху транспортного засобу.

Згідно з положеннями статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог 12.9 б) ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи встановлені обставини справи, беручи до уваги підстави заявленого позову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись, ст.ст. 1, 23, 33-34, 122, 251, 252, 256, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, ст.ст. 11, 69-71, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Одеській області лейтенанта поліції Дарієнко Миколи Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН № 4105902 від 22 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4105902 від 22 квітня 2021 року, винесену інспектором першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Дарієнко Миколою Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя

07.12.2021