Справа № 260/173/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 260/173/21 пров. № А/857/12704/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

представника апелянта: Кремер Л.Ю.

представника позивача: Суязова Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі № 260/173/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКом" до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2021р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ТрансКом" (ТзОВ «ТрансКОМ) звернувся до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2020р.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.05.2021р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління ДПС в Закарпатській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.05.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

В судовому засіданні представник апелянта Кремер Л.Ю. підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

Представник позивача Суязова Г.В. в судовому засіданні просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

31.08.2020р. відповідач Головне управлінням ДПС у Закарпатській області за результатами камеральної перевірки ТОВ "ТрансКом" щодо дотримання встановлених граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість склав акт №2361/04-01/701/20463771 від 31.08.2020р. (а.с.6-8)

В даному акті податковий орган встановив порушення п.201.10 ст.201 ПК України в частині порушення термінів граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість за період жовтень 2018, січень-лютий 2020 року.

Зокрема, контролюючий орган встановив що ТзОВ «ТрансКом» зареєстрував 26 податкових накладних з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 4631,66, а саме:

- із затримкою реєстрації на 15 та менше календарних днів зареєстровано податкові накладні на суму ПДВ 4136,66 грн.;

- із затримкою реєстрації від 16 до 30 календарних днів зареєстровано податкові накладні на суму ПДВ 495 грн.

За результатами перевірки 18.09.2020р. Головне управління ДПС у Закарпатській області прийняв податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафу у розмірі 512,66 грн. у зв`язку з затримкою реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку (форма «Н») (а.с.10-11).

Не погоджуючись із вказаним повідомленням-рішенням позивач скористався правом оскарження в адміністративному порядку.

10.12.2020р. Рішенням Державної податкової служби України скаргу TзOB «ТрансКом» залишено без задоволення, а оспорюванеповідомлення - рішення без змін. (а.с.17-19)

В п.201.1 ст.201 ПК Українивидно, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

п.201.10 ст.201 ПК України визначено, щопри здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинні здійснюватися з врахування граничних строків, зокрема:

-для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 01 по 15 календарний день ( включно) календарного місяця до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних складених з 16 по останній календарний день ( включно) календарного місяця до 15 календарного дня(включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Із змісту п.120-1.1 ст.120-1 ПК України (в редакції, чинній на день прийняття оспорюваного повідомлення-рішення та з врахуванням внесених змін станом на 14.07.2020р)видно, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст. 192, ст.201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У разі порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст.ст. 192, 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 2 % обсягу постачання ( без податку на додану вартість), але не більше 1020 грн., при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість;

- податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковується за нульовою ставкою;

- податковою накладної, складеною відповідно до п. 198,5 ст.198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених п.п. «а»-«г» п. 198.5 ст. 198 цього Кодексу та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної;

- податкової накладної, складеної відповідно до ст. 199 цього Кодексу та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної;

- податкової накладної, складеної відповідно до абз.11 п. 201.4 ст. 201 цього Кодексу та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної.

Отже, п.120-1.1 ст.120-1 ПК Українивстановлена юридична відповідальність за порушення платником податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної.

При цьому, законодавець окреслює ряд виключень, а саме окреслює коло різновидів податкових накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких платник податків не підлягатиме юридичній відповідальності у порядку цієї норми.

Так, диспозиція п. 120-1.1 ст.120-1 ПК України передбачає, що штраф не застосовується за порушення граничних строків для реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Разом з тим, 23.05.2020р. набув чинностіЗакон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020р. № 466-IX (далі - Закон № 466-ІХ).

Зокрема, цим Законом доповнено підрозділ 2розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України пунктом 73, відповідно до якого штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до п.198.5 ст.198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» п.198.5 ст.198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до ст. 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абз.11 п. 201.4 ст. 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (23.05.2020р) , строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» застосовуються в розмірі 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що приймаючий вищевказаний Закон законодавець мав на меті врегулювати розбіжності та встановити чіткі норми, які підлягають до застосування. Зокрема, Перехідні положення мали б застосовуватись до неузгоджених зобов`язань, а внесені зміни у ст. 120-ПК Українимали б застосовуватись при прийнятті нових податкових повідомлень-рішень.

Тобто, до правопорушень щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних у період з 01.01.2017р.- 23.05.2020р. мають застосовуватись положення законодавства, які зменшують розмір штрафних санкцій, що існував раніше, що не врахував податковий орган.

Податкові накладні за жовтень 2018р., які були предметом перевірки складені на постачання неплатнику податку, що підтверджується матеріалами справи, а тому до платника податку ТзОВ «ТрансКом мали бути застосованіподатковим органом положення законодавства в частині, що зменшує розмір штрафних санкцій. (а.с. 141-188)

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Закарпатській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апелянта про те, що в спірних правовідносинах не підлягають до застосування положення п.73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, оскільки оспорюване податкове повідомлення-рішення прийняте 18.09.2020р. та вказані положення застосовуються лише щодо тих податкових повідомлень-рішень які перебувають на стадії адміністративного або судового оскарження виходячи з наступних підстав.

Застосований до позивача оспорюваним податковим повідомленням-рішення штраф не враховує введені законодавством зміни до Податкового кодексу України, яким впроваджено ретроактивну дію закону у відповідних правовідносинах. ( Тобто, таку яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності). При цьому, Податковий кодекс України не містить жодного положення, яке б передбачало, що судовим рішенням визначається сума грошового зобов`язання.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст. Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

ст.242 КАС Українивизначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі № 260/173/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 06.12.2021р.