Справа № 360/7819/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

07 грудня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/7819/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №360/7819/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до управління Державної міграційної служби України в Луганській області (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовом подано клопотання про забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 28.10.2021 позивачу було відмовлено у прийнятті пакету документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання. Позивав в`їхав на територію України на підставі візи № Y04409022 виданої 02.09.2021 (тип D-13 - «навчання») строком дії до 30.11.2021. Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність відносно позивача та підтвердження його права на законне перебування на території України під час навчання в державному ВНЗ. Така бездіяльність відповідача не відповідає фактичним обставинам справи та фактично вимушує позивача залишити територію України до розгляду його позовних вимог судом. На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову несе небезпеку заподіяння шкоди правам, його свободам та інтересам, для відновлення яких необхідно буде докласти значених зусиль та витрат. Крім того, зупинення дії спірного рішення не буде мати того ефекту як пряма заборона відповідачу вчиняти дії щодо примусового видворення позивача за межі України, що буде справжньою та ефективною передумовою подальшого примусового виконання судового рішення. На підставі викладеного, позивач просив суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Управлінню Державної міграційної служби України в Луганській області вчиняти дії щодо примусового видворення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортний документ біженця № НОМЕР_1 до моменту набрання законної сили судовим рішення у даній справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази обґрунтованості заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та приєднаними до неї документами, суд при вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

За правилами ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом приписів частин 4, 5, 6 ст.154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності. Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 1 Загальної частини Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322, передбачено, що посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи, при оформлені посвідки на тимчасове проживання в Україні позивач звернувся до відповідача, однак йому було відмолено, та усно повідомлено при причини відмови у прийнятті документів, оскільки у останнього, згідно з наданим перекладом документу, який посвідчує особу (проїзний документ «Travel document» № НОМЕР_1 , виданий 10.07.2021 Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії терміном дії до 09.07.2031) не було вказано громадянство, що унеможливлює внести необхідні відомості до Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС та роздрукувати із даної системи рішення про відмову в прийнятті документів.

Таким чином, станом на теперішній час тимчасове проживання заявника є невирішеним.

При цьому позивач в`їхав на територію України на підстави візи №Y04409022, виданої 02.09.2021 (тип D-13 «навчання») строком дії до 30.11.2021.

Отже, наразі позивач може бути примусово повернутий та видворений з України.

Враховуючи викладене, становище, в якому знаходиться позивач, що позбавляє його можливості захистити в повному обсязі свої права та законні інтереси, з урахуванням оскарження позивачем бездіяльності відповідача щодо нерозгляду пакету документів, що був поданий позивачем для оформлення посвідки на тимчасове проживання, тому надання у подальшому судом оцінки такої бездіяльності не забезпечить реального захисту порушеного права позивача.

Зважаючи на вищевикладене, у суду наявні обґрунтовані підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Управлінню Державної міграційної служби України в Луганській області вчиняти дії щодо примусового видворення ОСОБА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №360/7819/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Управлінню Державної міграційної служби України в Луганській області вчиняти дії щодо примусового видворення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортний документ біженця № НОМЕР_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 360/7819/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

СуддяН.М. Басова