Справа № 580/7278/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року справа № 580/7278/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Фесенка О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу № 580/7278/21

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, )

до комунального некомерційного підприємства «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Звенигородської міської ради (вул. Героїв Небесної Сотні, 79, м. Звенигородка, Черкаська область, 20202, )

про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, прийняв рішення.

20.09.2021 вх.35880/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до комунального некомерційного підприємства «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Звенигородської міської ради, просить: стягнути з комунального некомерційного підприємства «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Звенигородської міської ради на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 81756,12 грн.

Ухвалою від 21.09.2021 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України залишено без руху, позивачеві встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для надання доказу сплати судового збору у сумі 2270 грн. Ухвалою від 12.10.2021 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін судове засідання призначено на 11.11.2021. Ухвалою від 11.11.2021 відкладено судове засідання 18.11.2021, 06.12.2021.

03.12.2021 вх.48641/21 позивач уточнив позовні вимоги у зв`язку із частковою сплатою відповідачем суми боргу (87756.12- 6000 (по 2000 жовтень-листопад 2021) =81756,12) з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. В обгрунтування вимог позивач зазначає, що відповідач має заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком №2, призначених колишнім працівникам на пільгових умовах відповідно пунктів б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у сумі 81756 грн 12 коп, що добровільно не сплачена, тому позивач звернувся до суду.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов до суду не направив. У матеріалах справи наявний лист відповідача до позивача від 13.09.2021 №48 щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у сумі 5654,07 грн - поточна сума 3654,07 грн та борг минулих періодів до повного погашення - у сумі 2000 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи позивача щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, зважаючи на практику Верховного Суду і рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю з огляду на таке.

Верховний Суд у справі №640/18421/19 зазначив: суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період із дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сплачуються одночасно з оплатою фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій за перший поточний місяць. Обов`язок із відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до вищезазначених законів, покладений на підприємства (відповідача).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Одним із джерел наповнення бюджету Фонду є надходження від відшкодування фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Добросовісне виконання суб`єктами господарювання свого обов`язку відповідно до закону брати участь у соціальному захисті громадян України є проявом соціальної відповідальності бізнесу, який враховує інтереси суспільства та бере на себе певну частину відповідальності за соціальний захист осіб, які його потребують.

Судом встановлено, що відповідач комунальне некомерційне підприємство «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Звенигородської міської ради () зареєстроване як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно розрахунків у позивача на обліку перебувають колишні працівники комунального некомерційного підприємства «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Звенигородської міської ради пенсія яким призначена на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №400/97) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Частиною першою статті 4 Закону №400/97 встановлено ставку на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону. Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону №400/97 для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (абзацом 4 п. 1 ст. 2 Закону №400/97). Категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначено статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: згідно пунктів «б» - «з».

З 01.04.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058), де пунктом 2 Прикінцевих положень передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне страхування», зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Відповідно до ст. 3 Закону №400/97 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платниками збору сплачується до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України.

Процедуру добровільної участі осіб у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 (далі - Інструкція). Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п. 6.2. Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох під

Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідач має борг, визнає його і запропонував позивачеві періодичне погашення боргів минулого періоду.Позивачем направлені на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсії, призначених пенсіонерам за вищевказаний період, проте у визначені законом строки заборгованість не сплачена. Відповідно до розрахунків заборгованість відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 81756,12 грн.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 та ст. 25 Закону №2464, позивач має право вимагати стягнення з відповідача зазначеної заборгованості у судовому порядку. Відповідачем не заперечено наявність заборгованості - доказів погашення суми витрат на доставку пенсій 81756,12 грн не сплачено, тому суд дійшов висновку, що несплачена відповідачем заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 у встановлені законом строки належить до стягнення за рішенням суду, позаяк позовна заява є обґрунтованою, вимоги належить задовольнити.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України, № 4909/04, п.58 зазначив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 ЄКПЛ зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від х рактеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija проти Іспанії від 09.12.1994, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються. Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Звенигородської міської ради () на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 81756 ( вісімдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) грн 12 коп.

Судові витрати не розподіляються.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Рішення суду складено 06.12.2021.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА