Справа № 608/2498/21
Суддя: Парфенюк В. І.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про забезпечення позову
07 грудня 2021 року Справа № 608/2498/21
Номер провадження2-аз/608/8/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л. С.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України (в порядку ст. 286 КАС України).
6 грудня 2021 року від представника позивача Книша С. І. надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу постанови ВМ № 00000257, виданої 18.10.2021, та зняття арешту з коштів боржника за виконавчим провадженням ВП № 67700219. У заяві представник позивача посилається на те, що постановою державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 29.11.2021 ВП № 67700219 відкрито виконавче провадження за виконавчим документом постановою ВМ № 00000257 від 18.10.2021 року, яку позивач оскаржує у даній справі. В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем звернено стягнення на майно позивача, яке полягає в арешті рахунків та арешті майна. Так як спір стосується саме правомірності оскаржуваної постанови, вказаний захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів позивача у разі задоволення позовних вимог.
Вивчивши заяву про забезпечення позову та письмові докази додані до неї, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Таким чином, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.
Забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Аналізуючи подані позивачем докази, які підтверджують обґрунтованість заявленої заяви про забезпечення позову судом встановлено наступні обставини.
На виконання постанови ВМ № 00000257 від 18.10.2021, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), старшим державним виконавцем Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 29.11.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 67700219 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 102 000 гривень.
Суд зазначає, що основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
У свою чергу, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони законних інтересів позивача від можливих порушень з боку відповідача для забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, суд, який постановляє вжити заходи забезпечення позову, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ визначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Згідно з частиною 5 статті 35 вказаного Закону, після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.
Враховуючи наведені норми та те, що позивач не погоджується зі спірною постановою про накладення штрафу, і оскільки на час звернення із відповідним позовом до суду державним виконавцем вчиняються дії з примусового виконання постанови відповідача, тоді як правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваної постанови буде встановлена лише після набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи (стверджувати на час розгляду заяви про забезпечення позову про це неможливо), а тому суд приходить до висновку, що у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог про скасування такої позивачу, зважаючи на суму штрафу, доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке звернено стягнення та може бути звернене стягнення при примусовому виконанні постанови.
Щодо співмірності та адекватності вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, суд враховує, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувану постанову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб. Застосування заходів забезпечення позову у цій справі матиме наслідком відтермінування стягнення штрафу із позивача, накладеного спірним рішенням відповідача, якщо за результатом розгляду справи по суті суд відмовить у задоволенні позову. Водночас невжиття таких заходів може спричинити для позивача негативні наслідки щодо втрати активів та необхідності вжиття ряду заходів із метою їх повернення.
Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що у заяві про забезпечення позову позивачем наведені належні доводи, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову, визначених статтею 151 КАС України, а саме - зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, може ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Щодо вимоги заяви про забезпечення позову шляхом зняття арешту коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 67700219, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Постанова про арешт коштів боржника за ВП № 67700219 не є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Відтак, забезпечення позову шляхом зняття арешту з коштів боржника підпадає під пряму заборону, врегульовану нормами КАС України, що є підставою для відмови у задоволенні поданої заяви в цій частині.

За таких обставин, суд вважає, що заходи забезпечення позову в частині зупинення стягнення є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Висновки суду у цій справі узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10 жовтня 2019 року (справа №640/7046/19).

Враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин, з метою забезпечення збалансованості інтересів обох сторін у справі, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, суд приходить висновку, що заява позивача є частково обґрунтованою, а відтак підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. За цією ухвалою стягувачем є Державна служба України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека» (місцезнаходження: м. Київ, проспект Перемоги, 14 ); боржником ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248, 250, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 67700219 на підставі виконавчого документа - постанови Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека» про накладення штрафу у розмірі 102 000 гривень ВМ № 00000257 від 18.10.2021, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 608/2498/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Копію ухвали надіслати для негайного виконання позивачу, відповідачу та Чортківському відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В І Парфенюк