Справа № 480/10501/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації в якій просить:
- визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
- зобов`язати донарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни в розмірі 9587 грн.
Вимоги мотивовані тим, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, а отже, відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання разової грошової допомоги, яка виплачується щорічно до 05 травня. Зазначає, що допомога виплачена йому у 2021 році в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325. Разом з тим, відповідачем не було враховано рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018 (3393/18). Позивач зазначає, що виплата допомоги у 2021 році, здійснена не в повному обсязі, відповідачем порушено його право на отримання разової грошової допомоги відповідно до чинного законодавства.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено розміри виплат разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у конкретному розмірі, зокрема, у розмірі 3391,00 грн. Така допомога у вказаному розмірі позивачу була проведена.
Ухвалою суду від 20.10.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Позивач є особою з інвалідністю третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується копією посвідчення.
Відповідачем у квітні 2021 року проведено виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 3391,00 гривень.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у належному розмірі.
Листом від 20.09.2021 №01/835 відповідач повідомив позивача про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 «Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено виплату разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни 3-ї групи в розмірі 3391 грн. Зазначену допомогу позивач отримав в квітні 2021 року.
Посилаючись на необхідність виплати такої допомоги у розмірі, кратному семи мінімальним пенсіям за віком, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (надалі - Закон № 3551-XII).
01.01.1999 набрав чинності Закон №367-ХІV, яким ст. 13 Закону № 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком".
Згідно із пп. 5 п. 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України доповнено п. 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 зазначене положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 13 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам ІII групи сім мінімальних пенсій за віком.
Водночас відповідно до Додатку до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 /далі - Постанова №325/, разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується особам з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи у розмірі 3391 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 13 цього Закону.
Отже, на час виплати позивачу у квітні 2021 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова № 325.
При цьому суд зауважує, що дію наведеної вище норми Закону № 3551-XII у 2021 році не зупинено, вона не втратила чинність, зміни до названого Закону законодавцем не вносились.
Відтак, виходячи із визначених у ч. 4 ст. 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році слід застосовувати не Постанову № 325, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.
За таких обставин, позивач має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Таким законом є Закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Тобто, при обчисленні суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідач має виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Висновки Верховного Суду у справі № 440/2722/20 враховані судом під час розгляду цієї справи в силу частини п`ятої статті 242 КАС України, якою встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також слід зазначити, що Уряд України, обмежуючи розмір грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у Постанові № 325, всупереч правовій позиції КСУ, викладеній у Рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020, зумовив ситуацію, де розпорядники бюджетних коштів, виконуючи вимоги Постанови КМУ, вимушені діяти з порушенням прав та гарантій осіб, на яких поширюються положення Закону № 3551-XII. Однак, необхідність виконання відповідачем, як розпорядником бюджетних коштів, вимог Постанови № 325, не звільняє відповідача від відповідальності за порушення конституційного права позивача на належний соціальний захист.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, відповідно до рішення Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у зразковій справі № 440/2722/20, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову відповідача щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року позивачу , як особі з інвалідністю III групи внаслідок війни, у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі № 3-р/2020, з урахуванням раніше виплачених сум та зобов`язати управління нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Разом з тим, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю III групи внаслідок війни, у розмірі меншому, ніж передбачено ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Суд зазначає, що нездійснення виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у встановленому розмірі є пасивною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, а тому належним способом захисту прав позивача є саме визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю III групи внаслідок війни.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити конкретну суму грошової допомоги, а саме 9587 грн, то суд зазначає наступне.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.
Суд дійшов висновку, що вказана вимога є передчасною, оскільки предметом розгляду даної справи є право позивача на отримання недоплаченої грошової допомоги, яке взагалі заперечується відповідачем.
Відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо відшкодування судових витрат у даній справі не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю III групи внаслідок війни, у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі № 3-р/2020.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар