Справа № 340/8498/21
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/8498/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чернецької Ольги Анатоліївни, ВП №66443658 від 10.08.2021 року, якою стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в сумі 33 570,46 грн.

В обґрунтування позову вказав, що відповідач не здійснював фактичного виконання судового рішення. Зазначив, що вимога частини третьої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" N 1404 може бути застосована у випадку хоча б часткового стягнення заборгованості, а не в будь-якому випадку повернення виконавчого документа стягувачу без вчинення з боку державного виконавця дій спрямованих на фактичне виконання, а тому постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною та підлягає, скасуванню.

Відповідачем, у строк встановлений судом, не надано відзиву на позовну заяву ( а.с.24-30).

Ухвалою суду від 29.11.2021 року поновлено позивачу строк звернення до суду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін на 06 грудня 2021 року о 09:30 год. ( а.с.24).

06.12.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.31).

Відповідач у судове засідання 06.12.2021 також не з`явився, уповноваженого представника не направив, вимоги ухвали від 29.11.2021 щодо надання доказів не виконав.

Відповідно до ч.1-3 ст.124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.

Згідно вимог ст.268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 124, 194, 205 та 268 КАС України, суд вважає, що неприбуття сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Так, 10.08.2021 державним виконавцем Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на підставі виконавчого листа № 404/3748/16-ц, виданого 02.04.2021 Кіровським районним судом м. Кіровограда, відкрито виконавче провадження ВП №66443658 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" суму заборгованості за кредитним договором № МL-0АF/258/2007 від 15.08.2007 р. в розмірі 12 914,38 доларів США, що складає еквівалент у національній валюті по курсу НБУ (2599,4632 за 100 доларів США) 335 704,56 грн., з яких: 11 258,70 доларів США залишок заборгованості за кредитом, 1655,68 доларів США заборгованість по відсоткам (а.с.15).

Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчій збір у розмірі 33 570,46 грн. (а.с.15, зворотній бік)

10.08.2021 державним виконавцем Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 33 570,46 грн. у ВП №66443658 ( а.с.12).

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження державним виконавцем Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винесено постанову від 22.11.2021 ВП №66443658 про повернення стягувачу виконавчого листа № 404/3748/16-ц, виданого 02.04.2021 Кіровським районним судом м. Кіровограда, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОТП Банк" суму заборгованості за кредитним договором № МL-0АF/258/2007 від 15.08.2007 р. в розмірі 12 914,38 доларів США, що складає еквівалент у національній валюті по курсу НБУ (2599,4632 за 100 доларів США) 335 704,56 грн., з яких: 11 258,70 доларів США залишок заборгованості за кредитом, 1655,68 доларів США заборгованість по відсотками, на підставі п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача про повернення виконавчого документа без подальшого виконання.

Не погоджуючись із постановою про стягнення виконавчого збору позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до абзацу другого частин 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Отже спірна постанова державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чернецької Ольги Анатоліївни, ВП №66443658 від 10.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 33 570,46 грн. є виконавчим документом.

Згідно з частинами 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно частини 1, 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

На виконанні у відповідача знаходився виконавчий документ щодо стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 у сумі 335 704,56 грн., а відтак сума виконавчого збору 33 570,46 (335 704,56/10%) визначена вірно.

Постанова про стягнення виконавчого збору від 10.08.2021 року відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

У частині 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" наголошено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за №1302/29432 (надалі - Інструкція №512/5, у редакції, чинній на момент винесення спірної постанови), передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником до відкриття виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до пункту 22 розділу ІІІ Інструкції №512/5 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Суд зазначає, що доказів добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження позивачем не наведено.

Підставою протиправності спірного рішення позивачем вказується, що в ході проведення врегулювання кредитних правовідносин з ПАТ "ОТП Банк" він дізнався про наявність судового рішення у справі № 404/3748/16-ц та про пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд вказує, що Закон України «Про доступ до судових рішень» визначає порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом.

Особам, які беруть (брали) участь у справі, забезпечується доступ до судових рішень у їхній справі в порядку, встановленому процесуальним законом.

Особи, які не беруть (не брали) участі у справі, мають право ознайомитися з судовим рішенням у повному обсязі, якщо воно безпосередньо стосується їхніх прав, свобод, інтересів чи обов`язків, у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно частини 1статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Зі змісту рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда № 404/3748/16-ц від 20.10.2020 ( http://www.reestr.court.gov.ua/Review/92418929) позивач був обізнаний про розгляд цивільної справи.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач мав можливість ознайомитись із текстом судового рішення, а також мав обов`язок та зацікавленість відслідковувати хід виконання рішення.

При вирішенні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до п.70 у справі "Рисовський проти України" від 20.10.2011р., ЕСПЛ оперує принципом належного урядування як багатоаспектним принцип, котрий, серед іншого, зводиться до того, що держава зобов`язана організувати роботу державного апарату таким чином, щоб забезпечувалась юридична визначеність у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Відносно Держави України ЄСПЛ прийняв пілотні рішення у справах "Юрій Миколайович Іванов проти України" та "Бурмич та інші проти України" в яких зазначено про проблему тривалого невиконання рішень національних судів.

Згідно частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Так, у рішенні по справі "Іванов проти України" Європейським судом констатовано порушення ч.1 ст.6 Європейської конвенції (ефективний доступ до суду), зазначивши, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Позивачем не зазначено про добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження 10.08.2021 року.

Суд зауважує, що стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження (висновок щодо застосування норм права викладено в постанові ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі N 712/5014/17 та в постанові ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від №480/3452/19 від 28.04.2020).

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення. Примусове виконання виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження він повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Суд вважає посилання позивача на на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18 (провадження №11-445апп19) та постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №400/4023/19 (провадження №К/9901/14498/20) безпідставними, оскільки правовідносини у цій справі не є подібними до правовідносин у справах №2540/3203/18, №400/4023/19, у яких, на відміну від справи що розглядається, періоди спірних правовідносин та норми, що їх регулюють інші (редакція Закону №1404-VІІІ до 28.08.2018 року).

Відтак, у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №66443658 від 10.08.2021 слід відмовити, оскільки це рішення прийняте державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні його позову, підстави для стягнення на його користь понесених ним судових витрат на сплату судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фортечного відділу Державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 32/29, код ЄДРПОУ 34977781) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. ст. 255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун