Справа № 160/17911/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправною бездіяльність,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - відповідач), в якій позивач просить:
1.Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини під час перевірки, розгляду та надання відповіді на моє звернення від 03.06.2020 року, а саме:
- не проведення вчасної перевірки звернення позивача від 03.06.2020 року, що суперечить вимогам ст.19 Закону України «Про звернення громадян»;
- не проведення розгляду звернення позивача від 03.06.2020 року в межах термінів передбачених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»;
- невиконанні вимог статті 40 Конституції України в частині зобов`язання розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Ухвалою суду від 06.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
13.09.2021 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 03.06.2020 на адресу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла заява позивача від 03.06.2020 щодо неналежного розгляду його звернення посадовими особами Львівської обласної державної адміністрації. З метою перевірки обставин порушення прав позивача, викладених ним у заяві від 03.06.2020, за результатами здійснення якого не вдалось встановити посадову особу Львівської ОДА, яка на порушення вимог статті 7 Закону № 393 передала скаргу позивача на розгляд заступнику директора Департаменту екології та природних ресурсів Львівської ОДА Василишина М.І., оскільки така передача була здійснена Центром в автоматичному режимі. За таких обставин, правові підстави для вжиття додаткових заходів відсутні. Проте, за результатами перевірки викладених позивачем у зверненні від 03.06.2020 обставин та вжитих заходів у межах відкритого провадження Уповноваженого, право позивача на належний розгляд скарги було поновлено.
08.11.2021 позивач надав відповідь на відзив, в якій підтримав доводи, викладені в позовній заяві та з посиланням на правові позиції Верховного Суду в аналогічних справах, просив позовзадовольнити.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 03.06.2020 року звернувся з заявою до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, за змістом заяви позивача, 14.05.2020 позивач подав електронне звернення до Прем`єр-міністра України за допомогою сервісу «Урядовий портал», яке було зареєстроване за № МІ-10646916 та скероване на розгляд до Львівської обласної державної адміністрації. Позивач стверджував, що «внаслідок незрозумілих маніпуляцій його звернення було розглянуте фігурантом звернення», тобто особою, дії чи рішення якої оскаржувались Позивачем. Позивач зазначав, що його звернення неналежно розглянуто, а розгляд проведено із порушенням вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян».
Вказана заява позивача була зареєстрована за № М-8677.3/20 від 03.06.2020 року.
В рамках відкритого за Вашою заявою провадження Уповноваженого встановлено наступне.
За наданою Львівською ОДА інформацією, Ваша скарга від 14.05.2020 № МІ-10646916 була отримана Львівським обласним контактним центром (вх. № 31-ЗВГ-54-М-3651/20 від 15.05.2020) від Урядового контактного центру та передана на розгляд до Департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації.
Львівська ОДА зазначає, що відповідно до Порядку розгляду звернень, що надходять на "Гарячу лінію області", затвердженого розпорядженням голови Львівської ОДА від 05.02.2020 № 56/0/5-20, Львівський обласний контактний центр (далі - Центр) приймає і реєструє звернення, розподіляє їх відповідно до компетенції органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та здійснює моніторинг їх розгляду. З цією метою у Центрі створюється і діє електронна база даних звернень.
Пунктом 6 вказаного Порядку визначено, що зареєстроване Центром звернення засобами бази даних невідкладно надсилається органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, до компетенції якого належить розгляд порушених питань.
За інформацією отриманою від Львівської обласної державної адміністрації Вашу скаргу від 14.05.2021 повторно розглянуто та надано відповідь листом від 06.08.2021 №ЗГВ-ВИХ-1717/0/21 за підписом першого заступника голови Львівської обласної держаної адміністрації Андрія Годика (копія відповіді додається).
З огляду на те, що керівництвом Львівської обласної державної адміністрації повторно розглянуто Вашу скаргу від 14.05.2021 року, а мета парламентського контролю досягнута, зокрема, поновлено Ваше право на розгляд скарги відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян», відсутні правові підстави для вжиття додаткових заходів реагування за Вашою заявою до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 03.06.2020 року.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо тривалого нерозгляду заяви, позивач звернувся з позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з такого.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Частиною першою статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" визначено, що Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".
Положеннями статті 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Порядок розгляду заяв (клопотань) визначено, зокрема, в статті 15 зазначеного Закону, відповідно до якої, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
На підставі статті 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
- у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Вказані конституційні положення, а також положення Закону України «Про звернення громадян» містять правову процедуру розгляду звернень особи, зокрема, до суб`єктів владних повноважень, яка гарантує доступ особи до інформації, обов`язок розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Таким чином, на Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини поширюється строк розгляду звернень не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. При цьому у разі якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. Загальний строк на вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Як встановлено судом, позивач 03.06.2020 року звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою щодо неналежного розгляду його звернення посадовими особами Львівської обласної державної адміністрації.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на своєчасний розгляд його звернення.
Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.
Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.
Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тобто особа правомірно очікує отримати у передбачений законом спосіб відповідь на порушене перед суб`єктом, якому адресовано звернення, питання відповідно та у спосіб, передбачений законом.
Таким чином, суд констатує допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо нерозгляду звернення позивача у встановлені чинним законодавством строки, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини під час перевірки, розгляду та надання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 03.06.2020 року, а саме:
- не проведення вчасної перевірки звернення ОСОБА_1 від 03.06.2020 року, що суперечить вимогам статті 19 Закону України «Про звернення громадян»;
- не проведення розгляду звернення ОСОБА_1 від 03.06.2020 року в межах термінів передбачених статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»;
- невиконання вимог статті 40 Конституції України в частині зобов`язання розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар