Справа № 640/28704/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 грудня 2021 року справа №640/28704/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доКваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва (далі по тексту - відповідач, КДКА м. Києва)
третя особаОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа, ОСОБА_2 )
провизнання протиправним та скасування рішення від 15 жовтня 2020 року №370 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом, зазначаючи про протиправність оскаржуваного рішення, у зв`язку з його невмотивованістю, оскільки відповідач не зазначив, які саме дії порушують правила адвокатської етики, а також підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності; обов`язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює питання притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою від 24 листопада 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/28704/20 та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; залучив до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову зазначив про відповідність оскаржуваного рішення вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; адвокат не має права у своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству.

Третя особа письмових пояснень з приводу позовних вимог до суду не надала.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_2 звернувся до КДКА зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_1 , у якій просив порушити дисциплінарну справу, прийняти рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку та застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік.

Рішенням дисциплінарної палати КДКА м. Києва від 20 серпня 2020 року №343 порушено дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 .

За результатами розгляду скарги, КДКА м. Києва прийняла рішення від 15 жовтня 2020 року №370, яким притягнув адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосував дисциплінарне стягнення у виді попередження.

Вважаючи протиправним таке рішення відповідача, позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінюючи рішення КДКА м. Києва від 15 жовтня 2020 року №370 на предмет його відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звертає увагу на таке.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У відповідності до частин першої та другої статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Згідно із статтею 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Приписами частини першої статті 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Водночас, положеннями статті 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката

В силу частин першої та другої статті 40 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.

Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Скарга ОСОБА_2 , яка стала підставою для порушення дисциплінарної справи відносно позивача, обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 зловживає своїм правом на адвокатський запит витребовуючи офіційні відомості стосовно скаржника, які не пов`язані з наданням правничої допомоги, чим завдає шкоди його особистим немайновим правам.

Позивач зазначив, що підставою для направлення адвокатських запитів є надання правової допомоги журналісту ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги, згідно якого адвокат наділений повноваженнями захисника у кримінальних провадженнях, на подання заяв про вчинення злочину, збору доказів та використання всіх без виключення повноважень адвоката, а скаргу подана, як прямий засіб тиску, у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, дисциплінарна палата КДКА м. Києва дійшла до висновку про вчинення адвокатом ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме: порушення норм частини першої та другої статті 32 Конституції України, частини другої статті 11 Закону України «Про інформацію», статті 15 КПК України, пунктів 1, 6 частини першої статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та частини 3 статті 7 Правил адвокатської етики.

Досліджуючи питання правомірності прийняття рішення КДКА м. Києва від 15 жовтня 2020 року №370, суд звертає увагу на таке.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина перша статті 32 Конституції України).

Правові положення аналогічного змісту містяться також в частині другій статті 11 Закону України «Про інформацію», якою встановлено, що не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Пунктами 1, 6 частини першої статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики та виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам (стаття 7 Правил адвокатської етики).

Частиною першою статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту (частина перша статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (частина друга статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що адвокат наділений повноваженнями вчиняти будь-які дії не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, у тому числі щодо звернення з адвокатськими запитами. У разі, якщо в адвокатському запиті запитується інформація чи документи, які містять інформацію з обмеженим доступом, суб`єкт, якому направлено адвокатський запит не зобов`язаний надавати таку інформацію.

Тобто, чинним законодавством не встановлено заборони адвокату запитувати інформацію, до якої можуть бути віднесені відомості з обмеженим доступом, а передбачено відсутність обов`язку органу, якому адресовано запит щодо надання цієї інформації.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні відповідач не зазначив у чому саме полягає порушення з боку позивача присяги адвоката, Правил адвокатської етики, невиконання або неналежне виконання професійних обов`язків, а також не надав доказів того, що позивач вдавався до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству.

Крім того, відповідач не надав оцінки адвокатським запитам, а саме інформації, що у них запитується, та пов`язаності цієї інформації з виконанням професійних обов`язків.

Так, в мотивувальній частині рішення зазначено, що ОСОБА_1 не надав жодних документів підтверджуючих належне реагування адвокатом на викладені ним твердження відповідно до вимог КПК України, здійснених в рамках кримінального провадження відносно його клієнта - ОСОБА_3 .

Як встановлено вище, підставою для прийняття оскаржуваного рішення є скарга ОСОБА_2 , у зв`язку з направленням ОСОБА_1 адвокатських запитів щодо нього, а тому вжиття позивачем заходів реагування, здійснених в рамках кримінального провадження відносно його клієнта, на думку суду, не впливають на предмет розгляду скарги в межах дисциплінарної справи стосовно нього. При цьому, позивач зазначив, що надав документи реагування, а саме: звернення до НАЗК, інформацію про кримінальні провадження, де клієнт потерпілий, інформацію про відводи слідчому.

Таким чином, відповідач не надав доказів вчинення адвокатом ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та протиправність оскаржуваного рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 681,60 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб - 2 102,00 грн.

Отже, сума судового збору, в даному випадку, складає 840,80 грн.

Таким чином, на користь ОСОБА_1 належить присудити сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Оскільки КДКА м. Києва не має призначених бюджетних асигнувань, сплачений позивачем судовий збір відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про повернення надміру сплачених коштів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 15 жовтня 2020 року №370.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий);

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури міста Києві (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, 2-й поверх; ідентифікаційний код 40895265);

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий).

Суддя В.А. Кузьменко