Справа № 292/837/21
Суддя: Рябенька Т. С.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/837/21
Номер провадження 2-а/292/9/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року смт Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Рябенької Т.С., секретаря судового засідання Володіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Пулини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, мотивуючи його тим, що 04 серпня 2018 року на його ім`я ТОВ «LONEKA», що зареєстровано в Литовській Республіці, видано довіреність на користування і розпорядження транспортним засобом KNB775 строком до 03.08.2023, яка передбачала право перетинати кордон з вказаним транспортним засобом, страхувати його, ремонтувати тощо. Даний транспортний засіб отриманий ним виключно для власного користування та ввезений на територію України. З моменту фактичного отримання права користуватись та розпоряджатись вказаним транспортним засобом по даний час він здійснює його експлуатацію у порядку, визначеному чинним законодавством України. 15 червня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на територію України» від 15.04.2021 № 1403-ІХ, згідно якого тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності цим законом дозволено митне оформлення транспортних засобів особистого користування, які станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, таке оформлення здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів. Крім того, даним Законом передбачено звільнення осіб, що здійснюють розмитнення транспортних засобів від відповідальності за порушення, передбачені ст. ст. 470, 481, 485 Митного кодексу України за умови добровільної сплати коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн), що відповідає максимальній санкції ст. ст. 470, 481, 485 МК України. З метою здійснення митного оформлення транспортного засобу 04 серпня 2021 року ним буда подана відповідна митна декларація та здійснені усі передбачені законом митні платежі, у тому числі добровільний внесок у розмірі 8500 грн, що відображено у митній декларації під кодом 096. За результатами митного оформлення транспортного засобу ним було зареєстровано автомобіль Volkswagen Passat, VIN-код НОМЕР_1 , присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що видано відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 07 вересня 2021 року ним було встановлено, що він не має можливості здійснювати платежі з використанням своїх банківських карток, оскільки його рахунки заблоковані, так як на кошти, що знаходяться на рахунках, накладено арешт у рамках виконавчого провадження. У відповідь на його звернення від 10.09.2021 до Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі йому 23.09.2021 було надано можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, яке було відкрите на виконання постанови від 16.01.2019 № 7622/20500/18, прийнятої заступником начальника Волинської митниці ДФС Германом В.М. Згідно даної постанови в ході перевірки Волинською митницею ДФС виявлено, що ним 05.08.2018 ввезено на митну територію України автомобіль Volkswagen Passat, VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 та станом на 09.12.2018 не вивезено і в інший митний режим не заявлено. Таким чином, в його діях відповідачем виявлено склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, визнано його винним у вчиненні даного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з внесенням ним добровільної сплати коштів у розмірі штрафу та з підстав порушення процедури розгляду адміністративної справи. Так, копію протоколу про адміністративне правопорушення він не отримував, тому був позбавлений можливості прийняти участь в розгляді адміністративної справи, надати свої пояснення та докази на підтвердження своєї невинуватості. Крім того, відповідачем порушено встановлений законом 15-денний строк розгляду справи про адмінправопорушення. Строк звернення до суду з даним позовом порушений ним з поважних причин, оскільки про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 23.09.2021 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тому просить суд поновити йому строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 16.01.2019 № 7622/20500/18, прийняту заступником начальника Волинської митниці ДФС Германом В.М. відносно нього за порушення вимог ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн, стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 454 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Ухвалою судді від 07.10.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 26.11.2021 на адресу суду від представника відповідача Кунєвої З.Ю надійшов відзив на адміністративний позов, в якому вона просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю, посилаючись на його безпідставність. Так, вважає, що відповідачем правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , в діях якого у справі про порушення митних правил № 7622/20500/18 встановлено ознаки порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України, адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України. За результатами проведення перевірки за допомогою бази даних АСМО "Інспектор" ЄАІС ДФС встановлено, що 05 серпня 2018 року на митну територію України через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 в митному режимі "транзит" ввезено автомобіль марки "VW PASSAT", р.н. НОМЕР_3 (країна реєстрації - Республіка Литва), кузов № НОМЕР_1 та станом на 09.12.2018 року його не вивезено і в інший митний

режим не заявлено. Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 15.08.2018. 10.09.2018 ОСОБА_1 відповідачем було надіслано лист № ФОП-11919/20/03-70-61/36 з проханням прибути 18.10.2018 о 10.00 год на митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС для запровадження протоколу про порушення митних правил, який направлено рекомендованим відправленням № 976, однак на вказану дату позивач не з"явився. Примірник протоколу про порушення митних правил № 7622/20500/18 від 09.12.2018 із супровідним листом № 5904/03-70-20-03 було направлено ОСОБА_1 рекомендованим відправленням за № 765. Від позивача на адресу Волинської митниці ДФС не надходило жодних повідомлень про неможливість прибуття та клопотань про перенесення розгляду справи про порушення митних правил, тому справа була розглянута без його участі. Таким чином, позивач, знаючи про накладені на нього обов"язки, умисно їх не виконував, жодних дій не вчинив та будь-яких документів не надав, що свідчить про неналежне виконання ним обов"язків, взятих на себе у зв"язку з транзитом автомобіля. Крім того, транспортний засіб перебував на митній території України до винесення постанови з 05.08.2018 по 16.01.2019, тобто 164 дні, а на момент митного оформлення транспортного засобу - майже три роки. Примірник постанови у справі про порушення митних правил № 7622/20500/18 від 16.01.2019 було направлено ОСОБА_1 супровідним листом від 17.01.2019 № 150/03-70-20-03. Вважає, що Волинською митницею вчинено всі можливі дії для з"ясування фактів та обставин, що мали значення при вирішенні справи та забезпечення всіх процесуальних прав ОСОБА_1 . Крім того, вважає, що позивача на розмитнення автомобіля є абсурдними, оскільки безпосередньо позивач взяв на себе обов"язки "транзиту" 05.08.2018, однак розмитнення автомобіля було проведено 04.08.2021. Оплата добровільного внеску при митному оформленні транспортного засобу в даному випадку не звільняє позивача від сплати штрафу, оскільки митне оформлення даного транспортного засобу позивач здійснив після набрання законної сили постанови в справі про порушення митних правил. Оскільки посадова особа Волинської митниці ДФС при розгляді справи про порушення митних правил № 7622/20500/18 та винесення постанови від 16.01.2019 діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому представник відповідача просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю. Своїм право на подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України позивач та його представник не скористалися. В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Кушніренко А.В. не з`явилися, від останнього на електронну адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Інших заяв та клопотань не має. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило. Зазначене є підставою для розгляду справи без його участі. Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності

учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Судом встановлено, що 16 січня 2019 року заступником начальника Волинської митниці ДФС Германом В.М. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 7622/20500/18, якою визнано громадянина України ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн (а.с. 22-23). Згідно даної постанови в результаті перевірки Волинською митницею ДФС щодо виявлення транспортних засобів, які були ввезені громадянами-резидентами на митну територію України в митному режимі «транзит» та не вивезені в строки, встановлені ст. 95 Митного кодексу України, встановлено, що 05.08.2018 на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС громадянином ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» ввезено автомобіль марки «VW Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації - Республіка Литва), кузов № НОМЕР_1 та станом на 09.12.2018 його не вивезено і в інший митний режим не заявлено. Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 15.08.2018. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення даного автомобіля більше ніж на десять діб. Відповідач стверджує, що в даному випадку суть правопорушення полягає у встановленому факті недоставляння ОСОБА_1 до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк зазначеного автомобіля. Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, який в даному випадку становить 10 днів. Недоставлення автомобіля до митного органу у 10-денний строк позивачем визнається і не оспорюється. Згідно з даними митної декларації та копії квитанції № 0.0..1 від 04.08.2021 ОСОБА_1 на розмитнення транспортного засобу «VW Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації - Республіка Литва), кузов № НОМЕР_1 сплачено 36 210 грн, в тому числі 8500 грн добровільного внеску. Відповідно до статті 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною другою статті 91 МК України митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються, зокрема, прохідним транзитом від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України (у тому числі в межах одного пункту пропуску через державний кордон України). Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб). Виходячи зі змісту положень частини першої статті 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. В силу частини шостої статті 102 МК України митний орган призначення після представлення товарів, поміщених у митний режим транзиту, та митної декларації або іншого документа, визначеного статтею 94 цього Кодексу, перевіряє дотримання вимог, встановлених законодавством України з питань митної справи до переміщення товарів у митному режимі транзиту, та виконує митні формальності, необхідні для завершення митного режиму транзиту. Відповідно до пункту 1.2 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 №1066, митниця відправлення - будь-який митний орган України, з якого починається переміщення всієї кількості товарів або їх частини, що перебувають під митним контролем, а митниця призначення - будь-який митний орган України, в якому закінчується переміщення всієї кількості товарів або їх частини, що перебувають під митним контролем. Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Частиною третьою ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Системний аналіз змісту вищенаведених норм дає підстави для висновку, що відповідальність, передбачена статтею 470 МК України, настає у разі перевищення встановленого строку доставки товарів до митного органу призначення, який виконує митні формальності щодо вивезення вказаних товарів за межі митної території України. Так, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що 05.08.2018 ОСОБА_1 на підставі довіреності від 04.08.2018, виданої ТОВ «LONEKA», що зареєстровано в Литовській Республіці, на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС у митному режимі «транзит» було ввезено автомобіль марки «VW Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації - Республіка Литва), кузов № НОМЕР_1 «BМW 530», з метою особистого користування, і після цього автомобіль до органу митниці не доставлявся і в інший митний режим не переводився. Отже, десятиденний строк, передбачений ст. 95 МК України для транзитного

перевезення позивачем вказаного автомобіля, закінчився 15.08.2018, що свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. Доводи позивача про наявність підстав для звільнення його від відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки Законом № 1403-ІХ від 15.04.2021 при дотриманні певних умов, фактично скасовано відповідальність осіб, винних у порушенні митних правил під час здійснення ввезення транспортних засобів на територію України, а оскільки позивачем було виконано всі умови, передбачені п. 9-7 розд. ХХІ Прикінцеві та перехідні положення МК України шляхом здійснення митного оформлення автомобіля 04.08.2021, то положення вказаного Закону, в силу вимог ст. 58 Конституції України, мають зворотну силу в часі, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне. Законом України від 15.04.2021 № 1403-ІХ "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України (далі - Закон № 1403-ІХ), що набрав чинності 15.06.2021, були внесені зміни до МК України. Так, Розділ XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України доповнено пунктами 9-7-9-10 такого змісту: "9-7. Установити, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту. Добровільна сплата коштів відповідно до пункту 9-9 цього розділу звільняє фізичних осіб від добровільної сплати коштів, передбаченої абзацом другим цього пункту. Таким чином, з 15.06.2021 звільняються від відповідальності за частиною 3 статті 470 МК України особи, відповідальні за дотримання строків та умов тимчасового ввезення та транзиту, за умови здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених п. 9-7 розділу ХХІ "Прикінцеві та перехідні положення" МК України. Оскаржувана у цій справі постанова про порушення митних правил № 7622/20500/18 прийнята 16.01.2019. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті

(вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Отже, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють такі рішення на дотримання суб`єктом владних повноважень законів України на час прийняття рішення. Факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення оскаржуваної постанови відбувся до прийняття та набрання чинності Законом України від 15.04.2021 № 1403-ІХ "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", а тому, приймаючи оспорювану постанову, відповідач діяв у відповідності до діючого законодавства на час прийняття постанови та не міг врахувати приписи вищенаведеного закону. Щодо доводів позивача про те, що винесення оскаржуваної постанови відбулося з порушенням процедури розгляду справи, оскільки розгляд справи відбувся за відсутністю позивача без наявності доказів його належного повідомлення, а тому, на думку позивача, вказане свідчить про протиправність самої постанови, суд зазначає таке. З копії протоколу про порушення митних правил № 7622/20500/18 від 09.12.2018 вбачається, що розгляд справи відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил відбудеться 16.01.2019 з 10.00 год до 12.00 год за адресою: Україна, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, Волинська митниця ДФС. Згідно копії супровідного листа від 12.12.2018 № 5904/03-70-20-03 Волинською митницею ДФС на адресу позивача було надіслано протокол про порушення митних правил. Згідно копії рекомендованого повідомлення поштове відправлення не вручене за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до частин 9 та 10 ст. 494 Митного кодексу України якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним. Отже, згідно вимог ст. 494 Митного кодексу України позивач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи про порушення митних правил, а тому наведені доводи позивача є необгрунтованими. Щодо вимог позивача про визнання протиправною оскаржуваної постанови, то вони є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки при прийнятті постанови посадовою особою митниці дотримано вимоги діючого на той час законодавства, постанову прийнято на підставі належних та допустимих доказів, відповідачем вжито заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про наявність справи, її рух та розгляд. За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваної постанови, а доводи позивача про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови вважає безпідставними. Крім того, вимоги позивача про визнання протиправною оскаржуваної постанови не узгоджуються з положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України, якою встановлено вичерпний перелік рішень, які має право прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень,

дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Як передбачає стаття 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Щодо позовних вимог про поновлення строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 дізнався 23.09.2021 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у відділі державної виконавчої служби, тому суд вважає поновити позивачу процесуальний строк звернення до суду, оскільки він пропущений з поважних причин. На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 77, 121, 131, 242-246, 286 КАС України, ст. ст. 466, 486, 494 МК України, суд У Х В А Л И В :

Поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений з поважних причин встановлений законом процесуальний строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови по справі про адмінстративне правопорушення. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за безпідставністю. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Рябенька