Справа № 280/9481/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/9481/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року в адміністративній справі №280/9481/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" до Дніпровської митниці Держмитслужби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №280/9481/20 апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби України та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року в адміністративній справі №280/9481/20 задоволено частково. Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року в адміністративній справі №280/9481/20 змінено в частині другій резолютивної частини додаткового рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року, а саме: цифри 1135,00грн. змінити на 2135,00грн.. В іншій частині додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року в адміністративній справі №280/9481/20 залишено без змін.

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №280/9481/20 про розподіл судових витрат.

В обґрунтування заяви зазначено, що під час ухвалення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6540,00грн.

Ознайомившись з зазначеною заявлю, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно п.3 ч.1, ч.2 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 22.12.2020 року, укладеного між Будовською Н.В. (Адвокатом) та ТОВ ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ (Замовником) адвокат взяв на себе зобов`язання щодо надання професійної правничої допомоги Замовнику, а саме:

- консультації з правових питань, складання та оформлення документів правового характеру: позовних заяв, відзивів, відповідей на відзив, клопотань, апеляційних та касаційних скарг, мирових угод і інших процесуальних документів в інтересах Замовника;

- представництво інтересів замовника в судах всіх інстанцій в якості представника позивача, відповідача, третьої особи;

- захист інтересів замовника в адміністративних справах.

Вартість за надання правничої допомоги відповідно до вказаного договору складає: за 1 час роботи в розмірі 1135,00 грн., що складає 50% прожиткового мінімуму, визначеному Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік. Оплата послуг проводиться Замовником по факту стягнення протягом 7 (семи) днів.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, ч.1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, позивач в заяві просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6540,00грн. за подану апеляційну скаргу на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року.

Водночас, в акті виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги вартість робіт складає 5540,00грн., тобто сума яку просить стягнути позивач в заяві відрізняється від суми зазначеної в акті.

Також колегія суддів враховує той факт, що позивач не надав докази оплати витрат на правничу допомогу та той факт, що у задоволені апеляційної скарги позивача на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року було відмовлено.

Враховуючи викладене, колегія судів вважає відсутніми підстави для прийняття додаткової постанови, заява позивача підлягає не задоволенню.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 311, 322Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ" на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року в адміністративній справі №280/9481/20 відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко