Справа № 520/17872/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 р. № 520/17872/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, код ЄДРПОУ 14099344 ) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні з підстав надання пенсіонером нових документів, та не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 13.10.2018 в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25 % від посадового окладу відповідно до довідки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 15.07.2021 №350/176/100-689/1369;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 13.10.2018 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі якій обчислено з грошового забезпечення з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25 % від посадового окладу відповідно до довідки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 15.07.2021 № 350/176/100-689/1369, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, починаючи з 13.10.2018 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу по день фактичної виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області протиправно не включено до грошового забезпечення, з якого обчислений розмір пенсії позивача доплати за науковий ступінь кандидата науки та доплати за вчене звання у розмір. Який зазначений у довідці Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 15.07.2021 № 350/176/100-689/1369, та не перерахунку пенсії позивачу з підстав надання позивачем нових документів, які дають право на перерахунок розміру пенсії.

Ухвалою суду від 08.10.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

Суддя у період з 08.11.2021 по 19.11.2021 перебував на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач проходив військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. І. Кожедуба на посаді старшого наукового співробітника та був звільнений у запас та виключений зі списку особового складі з 12.10.2018.

Згідно з протоколом за пенсійною справою , позивачу призначено пенсію згідно з Законом України № 2262-ХІІ з 13.10.2018.

Відповідно до грошового атестату ЗУ № 387234 від 12.10.2018 позивачу встановлено надбавку за науковий ступінь кандидат наук 5% від посадового окладу та надбавка за вчене звання 5% від посадового окладу. Учасниками справи не заперечується, що в спірний період починаючи з 01.03.2018 по день звільнення зі служби позивачу здійснювалася доплата за науковий ступінь кандидат наук -5% від посадового окладу та доплата за вчене звання - 5 % від посадового окладу.

02.04.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити новий розрахунок розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук 15% посадового окладу та доплати за вчене звання 25% посадового окладу та здійснити перерахунок та виплату частини недоплаченого грошового забезпечення (щомісячні, додаткові види грошового забезпечення) та грошової допомоги при звільненні з 01.03.2018 відповідно до Закону України "Про вищу освіту".

Листом від 13.04.2020 №350/176/100-683/773 відповідач повідомив позивача, що грошове забезпечення військовослужбовцям Збройний Сил України нараховується відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами) та наказу Міністра Оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам". Відповідач, зокрема, зазначив, що стаття 59 Закону України "Про вищу освіту" стосується науково-педагогічних, наукових, педагогічних та інших працівників закладів вищої освіти, тому її дія на військовослужбовців Збройних Сил України не розповсюджується.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі № 520/14665/2020 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 по справі № 520/14665/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 по справі № 520/14665/2020 - скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба у незастосуванні при встановленні та обчисленні ОСОБА_1 надбавки за науковий ступінь кандидат наук та надбавки за вчене звання починаючи з 01.03.2018 по 12.10.2018 рік включно положення ч.2. ст. 59 Закону України "Про вищу освіту". Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 12.10.2018 рік доплату за науковий ступінь кандидат наук, доплату за вчене звання з урахуванням положення ч.2.ст.59 Закону України "Про вищу освіту". Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 частину недоплачених видів грошового забезпечення та грошової допомоги при звільнення з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25 % від посадового окладу відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".

На виконання зазначеного судового рішення Харківський університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба здійснив перерахунок грошового забезпечення з 01.03.2018 по 12.10.2018 та надав довідку від 15.07.2021 № 350/176/100-689/1369.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою від 27.07.2021 про перерахунок пенсії у зв`язку із невірним визначенням розміру пенсії при її призначенні.

Зазначену заяву відповідач отримав 27.07.2021, що підтверджується відміткою канцелярії ГУ ПФУ в Харківській області.

Позивач зазначив, що у визначений законодавством строк ГУ ПФУ в Харківській області не вчинило дії щодо перерахунку та виплати пенсії в розмірі обчисленому з урахуванням нової довідки від 10.07.2021 № 350/176/100-689/1369.

Вважаючи протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні з підстав надання пенсіонером нових документів, та не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 13.10.2018 в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення відповідно до довідки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 15.07.2021 №350/176/100-689/1369 звернувся до суду з даним позовом.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до ч. І ст.43 Закону №2262-ХП пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 3 ст.43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому КМУ.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менше ніж 24 календарні місяці, з 1 березня 2018 р. та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 1 березня 2018 р. на кількість таких місяців.

Таким чином. Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України "Про вищу освіту" законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із законів України "Про освіту", "Про наукову і науково-технічну діяльність", цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. І Закону України "Про вищу освіту" вищий військовий навчальний заклад (заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання) - це заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України. Національної поліції. Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом. Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до п. 4 ст. 23 Закону України "Про вищу освіту" державні органи, до сфери управління яких належать виші військові навчальні заклади (заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання), військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми актами встановлювати особливі вимоги до: 1) управління відповідним вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання), військовим навчальним підрозділом закладу вищої освіти; 2) діяльності та повноважень вченої ради; 3) кандидатів на посади керівників відповідних вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та порядку їх призначення; 4) практичної підготовки осіб, які навчаються у відповідних вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;5) порядку заміщення вакантних посад командування і науково- педагогічних працівників; 6) реалізації прав і обов`язків наукових і науково-педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 7) порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти: 8) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти в аспірантурі (ад`юнктурі) та докторантурі відповідних закладів вищої освіти. Акти, передбачені у пунктах 6 і 7 цієї частини, затверджуються за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що законодавством передбачено створення вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання) та особливістю їх правового статусу є те, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади, можуть встановлювати своїми актами особливі вимоги до окремих сфер діяльності таких закладів, до яких не відноситься визначення матеріального забезпечення науково - педагогічних працівників. В той же час основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність таких закладів та яким передбачено гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, в тому числі щодо матеріально-фінансового забезпечення, є Закон України "Про вищу освіту".

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професор - 33 відсотки від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.

Отже, вказаними нормами чітко передбачено встановлення доплат за науковий ступінь та за вчене звання не залежно від того, чи є такий заклад вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання чи просто вищим навчальним закладом.

Так, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 по справі №520/14665/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, зокрема зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 : з 01.03.2018 по 12.10.2018 доплату за науковий ступінь кандидат наук, доплату за вчене звання з урахуванням положення ч.2.ст.59 Закону України "Про вишу освіту"; частину недоплачених видів грошового забезпечення та грошової допомоги при звільнення з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового оклад) та доплати за вчене звання - 25 % від посадового окладу відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вишу освіту".

Отже, на час призначення позивачу пенсії Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба помилково не визначив в довідці щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії позивача доплату за науковий ступінь та звання.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 по справі №520/14665/2020 Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба надав позивачу довідку від 15.07.2021 №350/176/100-689/1369 в якій визначено доплату за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25 % від посадового окладу.

Згідно ст. 63 Закону № 2262-12 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, шо є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Судом встановлено, що уповноважений орган, на підставі рішенні суду, надав оновлену довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій позивача для обчислення пенсії.

Відповідач не здійснив дій щодо перерахунку пенсії позивача на підставі нової довідки.

Обставини, справи свідчать про те, що позивач з метою реалізації свого права на перерахунок пенсії здійснив всі необхідні та залежні від нього дії.

З урахуванням викладеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не здійснило перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 15.07.2021 № ФХ350/176/100-689/1369 з 13.10.2018.

За висновком суду порушене право позивача на отримання належного йому розміру пенсії підлягає відновленню шляхом зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 13.10.2018 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі якій обчислено з грошового забезпечення з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25 % від посадового окладу відповідно до довідки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 15.07.2021 № 350/176/100-689/1369.

Стосовно вимоги позивача здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, починаючи з 13.10.2018, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі Ганс-Адам ІІ проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

У даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання пенсійних виплат з 13.10.2018 передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином, на них поширюється режим існуючого майна.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2014 року у справі Суханов та Ільченко проти України зазначив, що за певних обставин законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 35).

За змістом судової практики Європейського суду з прав людини захист законних сподівань (очікувань) є одним з аспектів правової визначеності.

Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.

У зв`язку з чим позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу по день фактичної виплати, суд зазначає наступне.

За статтею 1 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Згадані вище статті 2, 3 цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців; дається визначення поняття доходи для цілей цього Закону; а також порядок обчислення суми компенсації.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2001 р. №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2018 року (справа №521/940/17).

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 у справі №521/21718/16-а.

Суд також звертає увагу, що відповідачем, з 13.10.2018, призначено позивачу пенсію відповідно до довідки Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба від 12.10.2018 № 902.

З заявою про перерахунок пенсії, на підставі нової довідки від 15.07.2021 №350/176/100-689/1369, позивач звернувся 27.07.2021.

Відповідно, право на перерахунок та виплату пенсії з 13.10.2018 виникло у позивача 27.07.2021.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню шляхом нарахування і виплати компенсації втрати частини доходу з 27.07.2021 по день фактичної виплати.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні з підстав надання пенсіонером нових документів, та не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 13.10.2018 в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25 % від посадового окладу відповідно до довідки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 15.07.2021 №350/176/100-689/1369;

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 13.10.2018 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі якій обчислено з грошового забезпечення з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу та доплати за вчене звання - 25 % від посадового окладу відповідно до довідки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 15.07.2021 № 350/176/100-689/1369, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, починаючи з 13.10.2018 з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 27.07.2021по день фактичної виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов