Справа № 320/14357/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Сорочка Є.О.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Броварської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Броварського району Київської області про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Броварської міської ради Броварського району Київської області, в якому просив:

- скасувати відмову від 29.10.2020 р. Броварської міської ради Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) у задоволенні заяви про зняття з реєстрації місця проживання (вхідний №06-12/4475 від 29.10.2020 р.) ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати відмову від 29.10.2020 р. Броварської міської ради Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) у задоволенні заяви про зняття з реєстрації місця проживання (вхідний №06-12/4477 від 29.10.2020) та знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати відмову від 29.10.2020 р. Броварської міської ради Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) у задоволенні заяви про зняття з реєстрації місця проживання (вхідний №06-12/4476 від 29.10.2020 р.) ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи. 26376375) зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків. НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано відмову від 29.10.2020 р. Броварської міської ради Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) у задоволенні заяви про зняття з реєстрації місця проживання (вхідний №06-12/4475 від 29.10.2020) ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано протиправною та скасовано відмову від 29.10.2020 р. Броварської міської ради Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) у задоволенні заяви про зняття з реєстрації місця проживання (вхідний №06-12/4477 від 29.10.2020 р.) та знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано протиправною та скасовано відмову від 29.10.2020 р. Броварської міської ради Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) у задоволенні заяви про зняття з реєстрації місця проживання (вхідний №06-12/4476 від 29.10.2020 р.) ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Броварську міську раду Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи. 26376375) зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків. НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Броварську міську раду Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Броварську міську раду Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 26376375) зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Броварська міська рада Київської області звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що оскаржувана відмова є правомірною, оскільки, позивачем не надано документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням - рішення суду про втрату права користування житловим приміщенням.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року продовжено строк розгляду справи за апеляційною скаргою Броварської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Броварського району Київської області про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії - на 15 (п`ятнадцять) днів.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 через Систему електронних торгів арештованим майном ДП «СЕТАМ» придбав предмет іпотеки №53, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про реалізацію предмета іпотеки від 12.10.2020 р.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

29 жовтня 2020 року ОСОБА_6 подано до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради заяви про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У задоволенні вищевказаних заяв щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було відмовлено, оскільки, особа не подала необхідних документів, а саме рішення суду про втрату права користування.

Не погоджуючись із вказаними відмовами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції, вирішуючи зазначений спір по суті, виходив з того, що даний спір віднесений до адміністративної юрисдикції.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пунктів 1-2 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Положеннями пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З наведеного слідує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, у тому числі, іншим суб`єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних (публічно-владних) управлінських функцій.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наведеними положеннями процесуального закону визначено перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб, яким делеговані повноваження зі здійснення владних (публічно-владних) управлінських функцій.

Колегія суддів зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №824/1115/18-а вказала наступне: «…Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин».

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 січня 2020 року у справі № 804/6395/17 зазначив наступне: «…визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу. Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом з метою скасування відмов відповідача у задоволенні заяв про зняття з реєстрації місця проживання та зобов`язати Броварську міську раду Київської області зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він 01 жовтня 2020 року через Систему електронних торгів арештованим майном Державного підприємства «СЕТАМ» придбав предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 (далі -Будинок), про що 12.10.2020 складено Акт про реалізацію предмета іпотеки та 22.10.2020 складено відповідне свідоцтво, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення позивача до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Колегія суддів зазначає, що попри наявність у цьому спорі суб`єкта владних повноважень і обрання позивачем способу захисту порушеного права, що притаманний адміністративному судочинству, дійсний предмет позову перебуває у приватноправовій площині.

Суть і характер описаних спірних правовідносин, їхній суб`єктний склад, зміст позовних вимог і механізми (засоби) їхнього задоволення в своїй сукупності дають підстави стверджувати, що вимоги позивача спрямовані на усунення йому перешкод у користуванні (розпорядженні) будинком, який він набув у власність, шляхом зняття з реєстрації місця проживання (припинення цивільних прав) попередніх власників об`єкта нерухомого майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Спір про захист права конкретної особи на майно чи житло є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних правовідносин, але їхня участь у цих відносинах не змінює характеру (суті) спірних правовідносин, не перетворює такий спір на публічно-правовий і не дозволяє поширювати на них положення адміністративної юрисдикції.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, оскільки в цьому випадку існує спір про майнове право, а саме: про визнання прав, свобод та інтересів, що виникають із права власності та права на житло.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 21 вересня 2020 року у справі № 260/1539/19, прийнятою за схожих правовідносин.

Крім того, такий висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в тотожних за змістом і суб`єктним складом правовідносинах, викладених у постановах від 06 жовтня 2021 року у справі № 200/1418/21-а, від 22 травня 2019 року в справі №826/10011/16, від 18 червня 2019 року в справі №537/3653/16-а, від 30 липня 2019 року в справі №826/7335/17, від 31 липня 2019 року в справі №2340/3949/18, від 18 вересня 2019 року в справі № 826/15287/17, від 05 серпня 2020 року в справі № 265/3034/19, а також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2019 року в справі № 826/15287/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися, з урахуванням суб`єктного складу учасників справи, за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у даній справі, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки, справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині розгляду справи з порушенням правил юрисдикційної підсудності, колегія суддів дійшла висновку що, у відповідності до ч.1 ст. 319 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, роз`яснивши позивачу його право на звернення з позовом до суду цивільної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241, 242, 243, 308, 311, 315, 319, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Броварської міської ради Київської області задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Броварського району Київської області про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.