Справа № 300/7895/21
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"07" грудня 2021 р. справа № 300/7895/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікар І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Розглянувши подане клопотання, суд вказує на таке.
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України "Про судовий збір".
Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
З наведеного видно, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.
Суд вважає за необхідне зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Стосовно тверджень позивача, що розмір судового збору 1816 грн. перевищує 5% його розміру річного доходу за попередній календарний рік, суд зазначає наступне.
Зі змісту адміністративного позову слідує, що ОСОБА_1 просить суд: визнати протиправною відмову, оформлену у вигляді листа від 12.08.2021 року №1413-03.03 Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про не виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача прийняти рішення, яким виділити земельні частки (паї) в натурі (на місцевості) позивачу.
Таким чином, звернена до суду позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру, оскільки вимога про зобов`язання відповідача прийняти рішення, яким виділити земельні частки (паї) в натурі (на місцевості) позивачу є похідною вимогою, за яку судовий збір окремо не сплачується.
Тобто при зверненні до адміністративного суду з даною позовною заявою, відповідно до положень статті 4 Закону України Про судовий збір та заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір в розмірі 908 гривень.
Отже, судовий збір в розмірі 908 грн. не перевищує 5% його розміру річного доходу за попередній 2020 рік.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, за подання даної позовної заяви.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 132, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Ухвала окремо оскарженню не підлягає, у відповідності до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.