Справа № 465/8266/20
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

07.12.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з оскаржуваною постановою серії ЕАМ №3497761 від 30.11.2020 року позивач здійснив правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП. На нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020 гривень.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1 30.11.2020 року у м. Львові по вул. Чернівецькій, 11, керуючи транспортним засобом марки MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.38 (місце для стоянки з додатковою табличкою 1.17), здійснив стоянку не будучи особою з інвалідністю та водієм, який перевозить особу з інвалідністю, чим порушив п.8.4.г ПДР України. Своїми діями позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

З постановою серії ЕАМ №3497761 від 30.11.2020 року позивач не погоджується з наступних підстав. Зазначає, що вказаного адміністративного правопорушення він не вчиняв. Стверджує, що не здійснював стоянку на вказаному місці, а лише зупинку на час до 5 хвилин. Крім того, зі змісту копії оскаржуваної постанови встановлено, що у такій не зазначено про наявність будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, зокрема немає відеозапису чи фотознимку. Також, постанова про накладення адміністративного правопорушення містить неправдиві відомості. Відповідачем складено постанову з порушенням чинного законодавства, працівник патрульної поліції не представився та маскував свій нагрудний знак. Відтак враховуючи вищевказані обставини, просить суд скасувати постанову серії ЕАМ №3497761 від 30.11.2020 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.02.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

На адресу суду 15.03.2021 року надійшло клопотання позивача про долучення доказі, де він додає до матеріалів справи диск з відеозаписом. Крім того, долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_2 . Вік зазначає, що є особою з інвалідністю, а позивач якраз здійснював його перевезення. Стверджує, що йому було видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 , проте на даний час здійснюється переоформлення такого у зв`язку з закінченням терміну дії документу.

Представником відповідача, у свою чергу, 26.03.2021 року подано до суду відзив на позовну заяву у справі №465/8266/20. Стверджується, що позивачем порушено вимоги правил дорожнього руху України. Факт винесення постанови є законним, оскільки повністю ґрунтується на вчиненні порушень безпеки дорожнього руху. Відтак, зважаючи на вказані обставини, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно постанови серії ЕАМ №3497761 від 30.11.2020 року, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді 1 020 гривень штрафу, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП. Однак достатніх доказів щодо вчинення адміністративного правопорушення до відзиву відповідачем немає.

Згідно ч.5 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відтак, судом встановлено, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є неправомірною, оскільки відсутній предмет правопорушення. Оскільки, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" передбачена ч.6 ст.122 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст.247,280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення, не було зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення за допомогою якого саме технічного пристрою працівник патрульної поліції здійснював фото- чи відеозапис вчинення правопорушення, а також, не було зафіксовано факту скоєння самого правопорушення.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення. Крім того, позивача притягнуто до відповідальності, зазначивши не вірну частину статті, яка передбачає вказане адміністративне правопорушення.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №3497761 від 30.11.2020 року.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2,77, 90, 241-246,255,262, 286, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ №3497761 від 30.11.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 );

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19; ).

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.286,293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Мартьянова С.М.