Справа № 640/13405/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Київ № 640/13405/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансзв`язок»
доГоловного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.04.2021 № та №,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртрансзв`язок» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.04.2021 № та №.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що викладені контролюючим органом в акті перевірки від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 висновки є необгрунтованими та безпідставними, а податкові повідомлення-рішення, які прийняті на підставі вказаного акта підлягають скасуванню з огляду на їх протиправність. Позивач зауважив, що при складенні акта перевірки та при розгляді заперечень відповідачем не у повному обсязі було досліджено обставини господарських операцій позивача з його контрагентами, а висновки контролюючого органу грунтуються на припущеннях, які жодним чином не підтверджені та недоведені. За наслідками розгляду письмових заперечень позивача на акт перевірки від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 порушення, що були виявлені у господарських відносинах позивача з ТОВ "Маргейт Груп", ТОВ "Хітпак Сістем" та ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" скасовані, оскільки відповіді на запити відповідача від цих контрагентів надійшли 22.04.2021 та були досліджені відповідачем та зараховані на користь позивача.

Позивачем вказано на те, що зміст порушень, що були виявлені у господарських відносинах позивача з ТОВ "Лайкерс Партнер" та ТОВ "Торговий Дім Берегея" під час перевірки і тими контрагентами, які надали документи на запити відповідача і були зараховані на його користь, є майже ідентичними. Пояснення, відповіді та заперечення позивача на кожному з етапів перевірки стосувались кожного з вищевказаних контрагентів і були однакового змісту, адже предмет господарських взаємовідносин з кожним із названих контрагентів по суті однаковий. У кожному окремому випадку, у кожного із вищевказаних контрагентів позивач закуповував товарно-матеріальні цінності - елементи, які в подальшому використовував у своїй господарській діяльності для монтажу автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення на об`єктах замовників, на виконання відповідних договорів, в тому числі внаслідок перемоги у процедурі публічних закупівель.

З приводу відсутності документального підтвердження здійснення перевезень вантажу, відсутності документального підтвердження отримання складських послуг, дефектності видаткових накладних позивач зазначив, що реальність господарських операцій з ТОВ "Лайкерс Партнер" та ТОВ "Торговий Дім Берегея" в повній мірі підтверджується наданими під час документальної перевірки документами, завіреними належним чином у встановленому законом порядку.

Позивач вважає, що він не має зазнавати негативних для себе наслідків внаслідок можливого недотримання його контрагентами податкової дисципліни тощо, при тому, що на час проведення перевірки відсутні факти встановлені в судовому порядку, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними. Всупереч цьому, контролюючим органом не було надано жодних відомостей або доказів наявності вироків суду відносно посадових осіб контрагентів, з яких можна зробити висновок про будь-яку діяльність з ознаками фіктивності. При цьому, договори, укладені з вказаними контрагентами у судовому порядку недійсними визнані не були. Вироки, які би містили відомості про господарські операції між ТОВ «Укртрансзв`язок» та контрагентом, та про будь-які інші господарські операції вказаних контрагентів з ТОВ «Укртрансзв`язок» відсутні, як і відсутні ті судові рішення, що містять будь-який аналіз господарської діяльності останнього. Позивач у своїй діяльності керується належною обачністю, здійснюючи завчасний пошук інформації щодо майбутніх контрагентів у відкритих джерелах. Будь-якої негативної інформації, вироків суду щодо жодного з контрагентів не було виявлено, як і відсутні будь-які судові рішення, які б свідчили про обізнаність платника податків щодо протиправної поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними. Крім того, будь-яка імовірна неправомірна діяльність контрагентів не впливають на результати діяльності ТОВ «Укртрансзв`язок» і не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку. У разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету або/та внесення неправдивих відомостей до податкової звітності негативні наслідки настають саме щодо цієї особи.

Разом з тим, позивачем наголошено на тому, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Позивач не погоджується з твердженням відповідача про необхідність оформлення товарно-транспортних накладних у відносинах із зазначеними контрагентами, і що відсутність ТТН є підставою стверджувати про нереальність господарських операцій, оскільки наявні інші первинні бухгалтерські документи, що є належним і допустимим доказом факту придбання та поставки ТМЦ.

Таким чином, на думку позивача, твердження відповідача про те, що ТОВ «Укртрансзв`язок» занизило фінансовий результат до оподаткування та безпідставно віднесло до складу витрат вартість ТМЦ по господарським операціям з контрагентами, вказаними в акті перевірки, є хибним, про що було зазначено товариством у запереченнях до акта перевірки, однак не враховано ДПС в результаті розгляду письмових заперечень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2021 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/13405/21 та визначено, що справа буде розглядатись без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2021 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансзв`язок» про забезпечення позову відмовлено.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 17.06.2021 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній не погоджуться з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на думку відповідача, господарські відносини (операції) ТОВ "Укртрансзв`язок" з ТОВ "Лайкерс Партнер" та ТОВ "Торговий Дім Берегея" є документально оформленими, однак нереальними з огляду на ряд обставин, які в сукупності доводять їх нереальність. Так, відповідач зауважив, що під час перевірки не було надано документів, які б підтверджували перевезення власним або орендованим транспортом. Крім того, у зв`язку з тим, що контрагенти позивача (ТОВ "Лайкерс Партнер" та ТОВ "Торговий Дім Берегея") не замовляли послуги транспортування, а також не мали власного або орендованого автотранспорту, а за умовами договорів та наданих до перевірки видаткових накладних, перевезення здійснювали саме контрагенти, це є одним з факторів для ствердження про лише документування операцій придбання ТМЦ ТОВ «Укртрансзв`язок» та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності. В договорах від 02.01.2018 №201801, від 02.01.2019 №201901, від 02.01.2020 №202001 не вказано адреси, де знаходиться складське приміщення і де будуть надаватись складські послуги, не зазначено характеристики приміщення, в якому будуть зберігатися ТМЦ, умови надання складських послуг тощо. Не мають деталізації також і надані до перевірки акти наданих послуг. При обстеженні приміщення в ході перевірки встановлено, що приміщення представляє собою офіс товариства, заповнений відповідними офісними меблями, офісною технікою та не пристосований для зберігання металопродукції у кількості, отриманої від контрагентів. Крім того, до перевірки не були надані документи на прийом та відпуск ТМЦ, не визначено особу, відповідальну за зберігання і таке інше.

Отже, відповідач вважає, що позивач безпідставно відніс до складу витрат вартість ТМЦ, та відповідно суми ПДВ з цієї вартості до податкового кредиту по документально оформленим нереальним господарським операціям з вищезазначеними контрагентами.

Позивачем 30.06.2021 подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої останній не погоджується із запереченнями та висновками відповідача та наголошує на тому, що у позивача наявна беззаперечна можливість транспортування ТМЦ до замовників власним/орендованим легковим транспортом, в тому числі без необхідності оформлення ТТН на ці поїздки; наявні докази витрат, позивача пов`язаних з транспортуванням ТМЦ замовникам; наявність вказаних ТМЦ у кінцевих споживачів у вказаній кількості; імовірне недотримання контрагентами податкової дисципліни жодним чином не має впливу на діяльність позивача і не тягне за собою жодної відповідальності останнього; твердження про дефектність видаткових накладних, де отримувачем ТМЦ є позивач, не відповідає дійсності тощо.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзиви на позов та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленим підрозділом Державної податкової служби () проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансзв`язок». Перевірка проводилась з 26.02.2021 по 19.02.2021. Термін перевірки продовжувався відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 10.03.2021 №1954-п з 15.03.2021 на 5 робочих днів.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансзв`язок» () від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452.

Відповідно до висновків Акта перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення:

- п.44.1, 44.6 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, всього у сумі 1 487 024 грн., у тому числі за І квартал 2019 року у сумі 650 752 грн., за півріччя 2019 року у сумі 991 273 грн, за 3 квартали 2019 року 1 002 677 грн, за 2019 рік у сумі 1 002 677 грн, за 3 квартали 2020 року у сумі 484 345 гривень;

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, всього у сумі 2333190 грн., в т.ч. за січень 2019 року у сумі 117601 грн., за березень 2019 року у сумі 616447 грн., за квітень 2019 року у сумі 163911 грн., за травень 2019 року у сумі 299948 грн., за червень 2019 року у сумі 78408 грн., за липень 2019 року у сумі 12672 грн., за серпень 2020 року у сумі 1044203 гривень;

- пп. 4 п. 2 ст. 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464-VI від 08.07.2010, в результаті чого встановлено несвоєчасне подання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску за березень 2014 року та червень 2015 року;

- п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464 -VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в результаті чого встановлено порушення порядку щодо правильності нарахування та своєчасності перерахування єдиного соціального внеску що перевірявся, на загальну суму 3 645,54 грн.;

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України та розділу 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом МФУ від 09.12.2011 №1588, Товариство не подало повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 позивачем подано письмові заперечення від 06.04.2021 №01/04 до акта про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Укртрансзв`язок», в яких останній просив визнати висновки, викладені в Акті від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452, такими, що не відповідають фактичним обставинам та чинному законодавству.

Рішенням Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 23.04.2021 №805/і/26-1507-01-05 за результатами розгляду заперечень ТОВ «Укртрансзв`язок» від 06.04.2021 №01/04 (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 09.04.2021 №43204/6 та від 12.04.2021 №43594/6) на акт перевірки від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Укртрансзв`язок", код 3740145" заперечення задоволено частково, пункти 1 та 2 висновків акта перевірки викладено в наступній редакції:

- п.44.1, 44.6 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періолі, що перевірявся, всього у сумі 351 925 гривень, у тому числі за півріччя 2019 року у сумі 340 520 грн, за 3 квартали 2019 року у сумі 351 925 грн., за 2019 рік 351 925 гривень;

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, всього у сумі 391 028 гривень, у тому числі за травень 2019 року у сумі 299 948 грн, за червень 2019 року у сумі 78 408 грн, за липень 2019 року у сумі 12 672 гривень.

На підставі Акта перевірки від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 та враховуючи висновки контролюючого органу, викладені в рішенні Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 23.04.2021 №805/і/26-1507-01-05 Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленим підрозділом Державної податкової служби () прийнято податкові повідомлення-рішення 27.04.2021 № та №.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртрансзв`язок», не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 27.04.2021 № та №, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України). Зокрема, ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно з нормами п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з нормами п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом. 44.6 ст. 44 ПК України, передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків під час складання такої звітності.

У силу норм п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до змісту ст. 1 Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Статтею 4 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами), визначені основні принципи бухгалтерського обліку, зокрема: нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому, доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.

Відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У силу ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

При цьому, слід врахувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Водночас, нереальність господарських операцій з придбання/постачання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами, і головне, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто, на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності.

Документальне обґрунтування наявності ділової мети передбачає наявність документів управлінського обліку, первинних документів, які платник податків використовує в господарській діяльності. Такі документи мають містити загальноприйняті реквізити і можуть бути використані під час перевірки або затребувані в установленому ПК України порядку.

Суд, аналізуючи висновки контролюючого органу, що викладені в акті перевірки від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 та в рішенні Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 23.04.2021 №805/і/26-1507-01-05, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, що надані сторонами під час розгляду спору по суті, вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Контролюючим органом відповідно до акта перевірки 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 було встановлено відсутність документального підтвердження здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами, а саме з ТОВ "Маргейт Груп", ТОВ "Хітпак Сістем" ТОВ "Транспортні автоматизовані системи", ТОВ "Лайкерс Партнер" та ТОВ "Торговий Дім Берегея" за перевіряємий період (з 01.01.2017 по 30.09.2020).

За наслідками розгляду письмових заперечень позивача від 06.04.2021 №01/04 відповідно до рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби від 23.04.2021 №805/і/26-1507-01-05 контролюючий орган дійшов висновку про часткове задоволення заперечень позивача.

Як вбачається з рішення перевіряючого органу від 23.04.2021 №805/і/26-1507-01-05, в ході перевірки до контрагентів ТОВ "Маргейт Груп" (код 41988711), ТОВ "Хітпак Сістем" (42185110), ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" (код 37881975) Головним управлінням ДПС у м. Києві були направлені запити на проведення зустрічних звірок щодо надання пояснень та документального підтвердження господарських операцій з ТОВ "Укртрансзв`язок". Відповіді на запити надійшли 22.04.2021, тому в ході перевірки вони не були враховані.

До пояснень ТОВ "Маргейт Груп", ТОВ "Хітпак Сістем", ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" додані завірені належним чином первинні документи:

- договори та видаткові накладні на придбання ТМЦ, реалізованих ТОВ "Укртрансзв`язок";

- товаро - транспортні накладні, які підтверджують здійснення перевезень ТМЦ, реалізованих ТОВ "Укртрансзв`язок", договори на отримання складських послуг, аналіз рахунку 281 за відповідні періоди;

- акти звірок, накази про штатний розпис, дипломи на підтвердження наявності фахівців відповідної кваліфікації, тощо.

Надані документи були досліджені та враховані в ході розгляду Заперечень по господарським операціям з ТОВ "Маргейт Груп", ТОВ "Хітпак Сістем", ТОВ "Транспортні автоматизовані системи".

При цьому, висновки щодо безпідставного віднесення ТОВ "Укртрансзв`язок" до складу витрат вартості ТМЦ (та відповідно сум ПДВ з цієї вартості до податкового кредиту) по господарським операціям з ТОВ «Лейкерс Партнер» (код 42854304) та ТОВ "Торговий Дім Берегея" (код 42848463) залишено без змін.

Відповідно до акта перевірки від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 серед номенклатури придбаного позивачем товару є, серед іншого:

- труба сталева оцинкована 16 мм - кількістю 280 м.;

- труба сталева оцинкована 25 мм - кількістю - 20 м.;

- труби сталеві зварні водогазопровідні з різьбою, чорні звичайні неоцинковані, діаметр - умовновного проходу 70 мм, товщина станки 3,5 мм - кількістю 4 м;

- труби сталеві зварні водогазопровідні з різьбою, чорні звичайні неоцинковані, діаметр умовного проходу 80 мм, товщина стінки 3,5 мм.

Судом встановлено, що на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансзв`язок» обліковується 3 легкові автомобілі.

До перевірки надані договори оренди легкових автомобілей:

- №АА-010117 від 06.01.2017, укладений з ТОВ "ПП "Український процесінговий центр моніторингу надзвичайних ситуацій" на оренду легкових автомобілів;

- б/н від 01.09.2019, укладений з ТОВ "ПП "Український процесінговий центр моніторингу надзвичайних ситуацій" на оренду легкового автомобіля Шевроле Авео ( НОМЕР_1 ).

На думку контролюючого органу вказаний товар придбано у певній кількості, який не підлягає перевезенню легковими автомобілями.

Разом з тим, позивач зауважив, що загальна кількість продукції, яка вказана в метрах, не може свідчити про неможливість перевезення відповідної продукції легковим автомобілем, оскільки цей товар і не транспортується цілісно у вказаному метражі (наприклад: однією 20-ти чи 280-метровою трубою.

Для потреб підприємства використовується гнучкі пластикові труби, (гнучкий товар, наприклад, труба ПВХ, гофрована) перевозиться "бухтами" (у формі згорнутій) що підляють перевезенню легковим автомобільним транспортом та жорсткі труби, довжина яких не перевищує 1 метру (що у документації значиться повним метражем, наприклад "труба сталева оцинкована 16 ммм - кількістю 280 м"), що враховуючи об`єм легкового автомобіля (при цьому підприємство має у користуванні чотири автомобілі) дозволяє здійснювати відповідні перевезення.

Суд погоджується з вказаними доводами позивача та вважає, що позиція відповідача про те, що вказаний товар придбано у певній кількості, який не підлягає перевезенню легковими автомобілями є лише припущеннями перевіряючого органу, яка не підтверджена належними доказами та не можуть свідчити про нереальність господарських операцій, оскільки реальність господарських операцій суд може встановити на підставі первинних та допустимих документів, наданих під час розгляду справи.

Крім того, ідповідач вказав про те, господарські операції ТОВ "Укртрансзв`язок" з ТОВ "Лейкерс Партнер" та ТОВ "Торговий дім Берегея" є документально оформленими нереальними з огляду на ряд обставин, які в сукупності доводять їх нереальність та лише документальне оформлення, а саме здійснення документального підтвердження здійснення перевезень вантажу.

Як зауважив позивач, відповідачем досліджено не всі обставини, зроблено невірні висновки, що грунтуються на припущеннях, недоведених та непідтверджених фактах.

Так, за перевіряємий період позивач мав господарські взаємовідносини, зокрема, з ТОВ "Лейкерс Партнер" та ТОВ "Торговий дім Берегея".

Cтосовно господарських відносин позивача з ТОВ "Лейкерс Партнер" відповідач вказав наступне.

Відповідно до акта перевірки від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 згідно інформаційних баз даних ДПС ТОВ "Лейкерс Партнер" (код 42854304) зареєстроване юридичним Департаментом Маріупольської міської ради 01.03.2019. Підприємство обліковується в ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. (м. Івано-Франківськ). На даний час не звітує (остання звітність за серпень 2019 року). За весь період існування підприємство звітувало 3 місяці - червень, липень, серпень 2019 року. Згідно звіту «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» за червень 2019 року на підприємстві 4 працюючих. За липень 2019 року відповідний звіт не подано. Про наявність основних фондів підприємство не звітує.

Згідно номенклатури податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, ТОВ "Лейкерс Партнер" з моменту створення по дату реєстрації акта перевірки не отримувало послуги з оренди приміщення, опалення, водо-, тепло- постачання, зв`язку, складські приміщення не придбавало і не орендувало, транспортні засоби не придбавало і не орендувало, послуги транспортування не замовляло, не придбавало канцелярські товари тощо. Також підприємство не звітує про залучення ФОП до господарської діяльності (звіти «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» форми 1-ДФ не подані).

Таким чином, за сукупністю вищевикладених фактів (детальний опис порушення викладено вище) перевіркою не підтверджується проведення господарських операцій ТОВ "Укртрансзв`язок" з ТОВ "Лейкерс Партнер" за перевірений період, перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Cтосовно господарських відносин позивача з ТОВ "Торговий дім Берегея" відповідач вказав наступне.

Згідно з актом перевірки від 26.03.2021 №23529/Ж5/26-15-07-01-05/37401452 перевіркою встановлено, що в порушення п. 63.3 ст. 63 ПК України та розділу 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом МФУ від 09.12.2011 №1588, ТОВ "Торговий дім Берегея" не подало повідомлення за формою №20-ОПП, в якому надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Згідно інформаційних баз даних ДПС ТОВ "Торговий дім Берегея" (код 42848463) зареєстроване юридичним Департаментом Маріупольської міської ради 27.02.2019. Підприємство обліковується в ГУ ДПС у Донецькій області.

Наданий час не звітує (остання звітність за серпень 2019 року). За весь період існування підприємство звітувало 5 місяців: квітень - серпень 2019 року.

Згідно звіту «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» за травень 2019 року на підприємстві 14 працюючих.

За червень 2019 року відповідний звіт не подано.

Про наявність основних фондів підприємство не звітує.

Згідно ЄРПН ТОВ "Торговий дім Берегея" за весь період існування здійснило придбання товарів, робіт, послуг лише в травні 2019 року у єдиного постачальника ТОВ "Емірат Торг" (код 42399629).

Згідно номенклатури податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, ТОВ "Торговий дім Берегея" з моменту створення по дату реєстрації акта перевірки не отримувало послуги з оренди приміщення, опалення, водо-, тепло- постачання, зв`язку, складські приміщення не придбавало і не орендувало, транспортні засоби орендувало, послуги транспортування не замовляло, не придбавало канцелярські товари тощо.

Також підприємство не зітує про залучення ФОП до господарської діяльності (звіти «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» форми 1 -ДФ не подані).

Відсутність таких витрат є одним із свідчень фактичної неможливості здійснення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Таким чином, вищенаведена інформація, щодо контрагента-постачальника ТОВ "Торговий дім Берегея", свідчить про неможливість вчинення господарських операцій з ТОВ "Укртрансзв`язок" за травень та червень 2019 року.

Таким чином, за сукупністю вищевикладених фактів перевіркою не підтверджується проведення господарських операцій ТОВ "Укртрансзв`язок" з ТОВ "Торговий дім Берегея" за перевіряємий період, перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення) первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув`язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Як зазначив позивач, реальність господарських операцій останнього із контрагентами ТОВ «Лейкерс Партнер» та ТОВ «Торговий Дім Берегея» підтверджується наданими під час документальної перевірки документами, завіреними належним чином у відповідь на Запит ГДРІ №3 від 12.03.2021: картки 631 рахунку, первинні документи по господарським операціям з контрагентом за період 01.01.2017 по 30.09.2020, а саме: договори, видаткові накладні, акти прийому-передачі, акти виконаних робіт, ТТН, шляхові листи, інші документи, які підтверджують транспортування, прибуткові накладні, документи, що підтверджують оприбуткування ТМЦ та видачу, виписки банку, що підтверджують факт оплати, інші документи, що безпосередньо пов`язані із здійсненням господарських операцій з вищепереліченими контрагентами.

З приводу господарських взаємовідносин між ТОВ «Укртрансзв`язок» та ТОВ «Лейкерс Партнер» суд зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем до перевірки надано договір від 01.07.2019 №2019/07-01, укладений між ТОВ "Лейкерс Партнер" (продавець) в особі директора Гиринчука Євгенія Віталійовича та ТОВ "Укртрансзв`язок" в особі директора Гузікова Василя Васильовича, на постачання обладнання та матеріалів. За умови договору вартість обладнання вказується в рахунках-фактурах та видаткових накладних.

Згідно з пунктом 2.1 договору від 01.07.2019 №2019/07-01 право власності на обладнання переходить від продавця до покупця з моменту передачі обладнання покупцеві відповідно до умов поставки.

Факт підтвердження виконання умов вказаного Договору підтверджується наступними копіями видаткових накладних: від 04.07.2019 №102, №103 на загальну суму з ПДВ 12671,88 грн.

Здійснення оплати за умовами договору 01.07.2019 №2019/07-01 підтверджується платіжним дорученням від 17.09.2019 №903.

Як зауважив позивач та вбачається з матеріалів справи, товар (ТМЦ), придбаний позивачем у ТОВ «Лейкерс Партнер» за договором 2019/07-01 від 01.07.2019, зазначений у тому ж переліку, що і у Акті перевірки, і на ту ж суму, був поставлений замовнику позивача - ПрАТ «Укргідроенерго» (філія Кременчуцька ГЕС) за Договором № 516У/2018 від 21.09.2018 «Будівництво системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій на Кременчуцькій ГЕС та оповіщення у разі їх виникнення філії Кременчуцька ГЕС ПрАТ «Укргідроенерго», що підтверджується копіями наступних документів:

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат;

- акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2019 року;

- акт змонтованого обладнання від 22.07.2019.

На переконання суду, вказаними документами підтверджується наявність та реальність господарської мети при вчиненні позивачем Договору від 01.07.2019 №2019/07-01 з ТОВ "Лейкерс Партнер".

З приводу господарських взаємовідносин між ТОВ «Укртрансзв`язок» та ТОВ «Торговий дім Берегея» суд зазначає наступне.

Відповідно до договору від 02.05.2019 №2019-17, укладеного між позивачем (покупець) та ТОВ «Торговий дім Берегея» (продавець), останній зобов`язується передати покупцеві обладнання та матеріали (надалі - обладнання), а покупець зобов`язується прийняти обладнання та своєчасно оплатити його вартість у строки і на умовах, визначених цим Договором.

У підпунктах 3.1, 3.2 пункту 3 вказаного договору визначено, що варість обладнання відповідно до умов цього договору вказується в рахунках-фактурах та видаткових накладних. Оплата поставки обладнання здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування покупцем загальної вартості обладнання на поточний рахунок продавця.

Факт підтвердження виконання умов вказаного Договору підтверджується наступними копіями видаткових накладних: від 02.05.2019 №22, від 02.5.2019 №23, від 02.05.2019 №24, від 03.05.2019 №29, від 03.05.2019 №30, від 03.05.2019 №31, від 06.05.2019 №33, від 14.05.2019 №38, від 14.05.2019 №39, від 20.06.2019 №76, від 24.06.2019 №80.

Оплата за договором від 02.05.2019 №2019-17 здійснювалась з розрахункового рахунку позивача: 22.05.2019 на суму 300 000,00 грн.; 28.05.2019 на суму 400 000,00 грн.; 06.06.2019 на суму 400 000,00 грн.; 24.06.2019 на суму 400 000,00 грн.; 01.07.2019 на суму 299 687,29 грн.; 30.07.2019 на суму 470 447, 57 грн.

Товар (ТМЦ), придбаний позивачем у ТОВ «Торговий Дім Берегея» за Договором 2019-17 від 02.05.2019 був поставлений замовнику позивача - філії «Оператор газосховищ України» AT «Укртрансгаз» згідно Договору № від 16.01.2019 « Технічне переоснащення автоматизованої системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій на оповіщення населення у разі їх виникнення на КС «Бобровницька» Мринського виробничого управління підземного зберігання газу».

Таким чином, вказаними документами підтверджується наявність та реальність господарської мети при вчиненні позивачем Договору від 02.05.2019 №2019-17 з ТОВ «Торговий дім Берегея».

З приводу посилань відповідача на порушення позивачем ст. 9 Закону України "Про Бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" стосовно того, що видаткові накладні не містять прізвища, ім`я, по-батькові підписана та отримувача товару суд заначає, що наявність або відсутність окремих документів або ж недоліки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №826/4361/15.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача про те, що зміст порушень, що були виявлені у господарських відносинах позивача з ТОВ "Лайкерс Партнер" та ТОВ "Торговий Дім Берегея" під час перевірки і тими контрагентами, які надали документи на запити відповідача і були зараховані на його користь, є майже ідентичними.

Суд вважає необхідним зазначити, що відповідачем не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Суд на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановив, що факт отримання позивачем послуг, оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності позивача.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

Суд наголошує, що відповідачем не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, його контрагентів, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Стосовно тверджень контролюючого органу про відсутність необхідних матеріальних та технічних ресурсів для постачання задекларованих обсягів товару (вантажів), необхідно відмітити, що згідно із позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 30.01.2018 №К/9901/921/18, від 27.02.2018 №К/9901/4256/17, від 06.02.2018 №К/9901/8403/18, від 30.01.2018 №К/9901/5786/18, відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Також, суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Слід зазначити, що акт перевірки не містить аналізу дотримання податкової дисципліни позивачем та його контрагентами в розрізі господарських операцій, які і наведені в цьому акті. Відсутні докази, на підтвердження припущень контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Суд не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Варто звернути увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Отже, суд відхиляє посилання контролюючого органу в тексті акта перевірки на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органам (у вигляді листів про результати опрацювання зібраної податкової інформації), оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Також, суд зазначає, що платник податків (покупець товарів) не має обов`язку, повноважень та можливості здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо створення підприємства, ведення його господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені підприємством (продавцем) або його посадовими особами порушення.

В даному випадку контролюючим органом не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують фіктивність реєстрації контрагентів позивача, доказів узгодженості дій позивача та його контрагентів, спрямованих виключно на штучне створення умов для виникнення податкової вигоди.

З огляду на викладені обставини та надані сторонами докази, суд погоджується з доводами позивача щодо протиправності та необґрунтованості податкових повідомлень-рішень від 27.04.2021 № та №, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 13 930,37 грн відповідно до платіжних доручень від 17.05.2021 №1712, від 17.05.2021 №1713, 13.05.2021 №1707 та від 13.05.2021 №1706, які містяться в матеріалах справи.

Беручи до уваги приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 13 930,37 грн. (у повному обсязі) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансзв`язок» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.04.2021 № та №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансзв`язок» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 2/37, оф. 111, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 930,37 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять гривень тридцять сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.