Справа № 420/8004/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8004/21
УХВАЛА

07 грудня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання недійсними та скасування рішень №66 від 13.11.2020 року, №66 від 19.02.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 14 травня 2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивачка просить:

- визнати недійсним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №66 від 13.11.2020 року яким відмовлено ОСОБА_1 в призначення їй пенсії за вислугу років;

- визнати недійсним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №66 від 19.02.2021 року яким відмовлено ОСОБА_1 в призначення їй пенсії за вислугу років;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформацію про зарахування страхового стажу та сплату періодичних соціальних платежів застрахованої особи ОСОБА_1 , номер облікової картки застрахованої особи НОМЕР_1 , за 2005, 2006, 2007, 2008 та 2009 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 07.11.2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання недійсними та скасування рішень №66 від 13.11.2020 року, №66 від 19.02.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №66 від 13.11.2020 року яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №66 від 19.02.2021 року яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформацію про зарахування страхового стажу та сплату періодичних соціальних платежів застрахованої особи ОСОБА_1 , номер облікової картки застрахованої особи НОМЕР_1 , за 2005, 2006, 2007, 2008 та 2009 роки;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 07.11.2020 року;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2 724 грн. 00 коп. (дві тисячі сімсот двадцять чотири гривні нуль копійок).

30 листопада 2021 року від позивачки надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вхід. №67135/21), в якій позивачка просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відтак, оскільки рішення у цій справі ухвалено в порядку письмового провадження, судом виклик сторін не здійснювався, а розгляд питання про ухвалення додаткового рішення проведено за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 2-5 ст.134 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частини 6, 7 даної статті у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про стягнення витрат на правову допомогу є певною процесуальною дією, а отже має заявлятися у відповідності до приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, визначеному главою 10 КАС України.

Позов ОСОБА_1 належить до категорії справ незначної складності, особливості розгляду яких визначені ст.262 даного кодексу.

Частина 2 статті 262 КАС України встановлює, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 3 цієї статті якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, зважаючи на категорію даної справи, усі необхідні процесуальні дії мали бути вчинені позивачем протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 25.05.2021 року, яку позивачка отримала 25.05.2021 року, що підтверджується листом про відправлення електронної пошти на адресу позивачки (а.с.54). Проте заяву про стягнення витрат на послуги адвоката позивачкою подано лише 30.11.2021 року, тобто більш ніж через шість місяців після відкриття провадження.

Суд зауважує, що однією з засад адміністративного судочинства є закріплений в статті 9 КАС України принцип змагальності сторін, тобто в свободі надані ними суду своїх доказів і у доведені судом їх переконливості.

Як вбачається зі статті 134 КАС України, цей принцип дотримується і в питанні розподілу судових витрат, що закріплено в можливості однієї сторони просити ці витрати відшкодувати, а іншої сторони просити зменшити їх розмір.

Отже, подання позивачкою заяви про відшкодування витрат поза межами строку розгляду справи є порушенням не лише процесуальної дисципліни, а і права іншої сторони на висловлення своєї позиції та подання своїх доводів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а відтак підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Згідно ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання недійсними та скасування рішень №66 від 13.11.2020 року, №66 від 19.02.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Cтефанов