Справа № 480/9632/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2021 року справа №480/9632/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.,
за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко І.І.
представника позивача - Хурсенка С.О.
представника відповідача - Андронової О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/9632/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слобожанської митниці Держмитслужби в якій просить:
Вимоги мотивує тим, що позивачем був розмитнений ввезений із США для власних потреб легковий автомобіль. Однак, позивачем було отримано акт документальної невиїзної перевірки від 14.06.2021, складений посадовими особами Слобожанської митниці Державної митної служби України, де вказано про виявлене порушення: не декларування в повному обсязі витрат на транспортування автомобіля та інші послуги, які сплачені громадянином України ОСОБА_1 на рахунок транспортної компанії за перевезення транспортного засобу у контейнері. У зв`язку з виявленими порушеннями, Слобожанською митницею Держмитслужби були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 23.06.2021. На думку позивача, перевірка є незаконною, оскільки проведена за умов встановленого мораторію на період дії карантину та з підстав, не визначених законом. На переконання позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті поза межами встановленого статтею 102 Податкового кодексу України строку давності. Крім того, позивач зауважив на тому, що законодавство, яке регулює спірні правовідносини, не передбачає права митних органів під час проведення документальної невиїзної перевірки, застосовувати інший метод визначення митної вартості, аніж був застосований безпосередньо при розмитненні товару.
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та зазначає, що висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог Митного кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита та порушення вимог Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість, є обґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі цих висновків є правомірними. Крім того, за нормами Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) та Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) мораторій на проведення документальних перевірок контролюючими органами не розповсюджується на митні органи з 23.05.2020. Строки давності відповідно до підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 ПК України та абзацу десятого пункту 52-1 підрозділу XX Перехідні положення ПК України зупиняються на період з 18.03.2020 по 22.05.2020. Тому документальна невиїзна перевірка дотримання позивачем вимог законодавства з питань митної справи проводилась в межах встановлених законодавством строків.
Ухвалою суду від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Протокольною ухвалою від 11.11.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.
Відповідно до протокольної ухвали від 24.11.2021 суд замінив відповідача Слобожанську митницю Держмитслужби на належного відповідача - Сумську митницю.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини.
Наказом Слобожанської митниці № 180 від 26.05.2021 була призначена документальна невиїзна перевірка дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією № UA805180/2018/009777 від 25.05.2018.
За результатами перевірки Слобожанською митницею складений акт № 42/21/7.14-19/ НОМЕР_1 від 14.06.2021, яким встановлено порушення ОСОБА_1 частин 1, 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 21 статті 58, частини 1 статті 257 та статті 368 Митного кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита за митною декларацією № UA805180/2018/009777 від 25.05.2018 на загальну суму 3263,44 грн, а також порушення пункту 190.1 статті 190, пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість на загальну суму 7179,57 грн (а.с. 12-16)
На підставі акту перевірки Слобожанською митницею прийняті податкові повідомлення-рішення від 23.06.2021:
Вважаючи прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою ст. 1 Митного кодексу України визначено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Згідно із ст. 345 Митного кодексу України митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:
- правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;
- обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;
- правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;
- відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;
- законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:
1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;
2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності-резидентів України.
Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу.
За приписами частин 1, 2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Пунктом другим ч.2 ст.52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
Згідно з ч. 21 ст. 58 Митного кодексу України використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ч.1 ст.257 Митного кодексу України).
Відповідно до ст.368 Митного кодексу України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.
Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.
У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.
Пунктом 36.1 ст.36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно з п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 391 цього Кодексу.
Як вбачається з акту перевірки, підставами для висновків відповідача про порушення ОСОБА_1 митного законодавства слугували наступні обставини.
Одеською митницею ДФС за митною декларацією здійснено митне оформлення товару "Легковий автомобіль, що був у використанні марки Mitsubishi модель Outlander sport SE, календарний рік виготовлення 2014", митне оформлення якого здійснено за митною декларацією № UA805180/2018/009777 від 25.08.2018.
Митна вартість товару у розмірі 102599,50 грн. визначена декларантом за другорядним методом визначення митної вартості (резервний метод).
При заповнені митної декларації, умови поставки згідно ІНКОТЕРМС не застосовувались (наказ Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа").
Одержувачем товару (графа 8 МД) є громадянин України ОСОБА_1 . Особою відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 МД) є громадянин України ОСОБА_1 .
Перевезення товарів на митну територію України здійснено морським транспортом із використанням контейнеру № ZCSU8467922, доставка з NEWARK (США) до порту м.Одеса (Україна).
До митного оформлення громадянином ОСОБА_1 через уповноважену особу серед іншого надано інвойс від 28.02.2018 № 28/02 складений для сплати Denis Siryk, Sumy, Ukraine, коносамент від 12.03.2018 № 1803822, висновок експертного дослідження про вартісні характеристики товару № ISO-18 від 25.05.2018, інші документи необхідні для митного оформлення.
Загальна фактурна вартість товарів за наведеною митною декларацією задекларовано на рівні 3718,00 дол. США, загальну митну вартість товарів задекларовано на рівні 102599,50 грн., загальна вага (згідно наданого коносаменту) становить 1485, 06 кг.
Аналізом відомостей зазначених відправником у складеному інвойсі від 28.02.2018 №28/02, перевіркою встановлено відсутність базисних умов поставки згідно ІНКОТЕРМС, а так само зазначення будь-яких інших складових митної вартості окрім ціни його продажу у країни експорту.
ОСОБА_1 при визначенні митної вартості не враховано такої складової як транспортні витрати, а так само не надано до митного оформлення будь-які документи, що містять в собі вартісні показники транспортних витрат по доставці товару від країни відправлення до митного кордону України.
Слобожанською митницею Держмитслужби отримано лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-146вих-21 (вх.2225/8.7 від 12.02.2021), яким серед іншого до митниці було надано інформацію банківської установи щодо здійснення платіжних транзакцій з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснено громадинами України на іноземні рахунки з метою оплати за придбані у Сполучених Штатах Америки транспортні засоби, а також про перерахування коштів за отримані послуги з їх транспортування на митну територію України (а.с.86-86).
Листом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 №2714/117/24/6-2021, митниці додатково надано копії інвойсів (із засвідченням особою, на яку виписаний інвойс) на транспортні засоби та транспортні витрати, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти у іноземній валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони) та надано дозвіл митниці відповідно до статті 222 КПК України на використання цих даних (а.с.88).
Отже, перевіркою встановлено не декларування в повному обсязі витрат на транспортування транспортних засобів (вантажне відправлення) та інші послуги, які сплачені громадянином України ОСОБА_1 на рахунок транспортної компанії за перевезення транспортних засобів у контейнері та не враховані в повному обсязі декларантом при визначенні митної вартості товару, що є порушенням законодавства України з питань оподаткування платником податків за митною декларацією № UA805180/2018/009777 від 25.05.201:
- частини 1, 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 21 статті 58, частини 1 статті 257 та статті 368 Митного кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита на загальну суму 3263,44 грн;
- пункту 190.1 статті 190, пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товару на загальну суму 7179,57 грн.
Враховуючи викладене, митним органом правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товару як бази оподаткування ввізним митом та податком на додану вартість.
ОСОБА_1 не погоджуючись з висновками відповідача, зазначає про незаконність проведення перевірки, посилаючись на встановлений мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року та на безпідставність наказу про проведення перевірки.
Щодо вказаних заяв позивача суд зауважує, що відповідно до підпункту 52-2 пункту 10 розділу XX Податкового кодексу України установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19).
Проте, Законом України від 16.10.2020 №466-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві (набрав чинності з 23.05.2020) пункт.75.1 статті 75 Податкового кодексу України доповнено абзацом третім, згідно з яким види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.
Відтак мораторій на проведення документальних перевірок контролюючими органами не розповсюджується на митні органи з 23.05.2020.
Строки давності відповідно до підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 Податкового кодексу України та абзацу десятого пункту 52-1 підрозділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України зупиняються на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19).
Отже, документальна невиїзна перевірка дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства з питань митної справи проводилась в межах встановлених законодавством строків. Стосовно посилань позивача на безпідставність наказу про проведення перевірки, оскільки в наказі не визначені передбачені законом фактичні підстави для проведення перевірки, а є лише посилання на п.1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України, яке не конкретизує підставу перевірки, суд зазначає наступне. З тексту наказу від 26.05.2021 №180 вбачається, що крім посилань на відповідні норми Митного кодексу України, в наказі вказані і фактичні підстави для проведення перевірки, а саме інформація Сумської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Сумській області, в результаті якої був здійснений аналіз відповідної електронної копії митної декларації та виявлені ознаки, що свідчать про можливе порушення ОСОБА_1 законодавства України з питань митної справи.
Тому наказ від 26.05.2021 №180 про проведення перевірки відповідає вимогам пункту 1 частини 2 ст. 351 Митного кодексу України.
Суд відхиляє твердження позивача, згідно яких, якщо митний орган, приймаючи ВМД, самостійно визначає митну вартість товару (за резервним методом) та пропускає товар на митну територію України, то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про донарахування податкових зобов`язань, оскільки чинне законодавство не передбачає таких заборон. При цьому, суд зауважує, що прийняті податкові повідомлення-рішення не змінюють метод визначення митної вартості товару, а нараховують суми не сплачених позивачем обов`язкових платежів при розмитненні товару.
Даний висновок суду повністю відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній у постанові від 05.06.2018 у справі №803/1420/17.
Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, то судові витрати на користь позивача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення складений 06.12.2021.