Справа № 152/1411/21
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Шаргородський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року

м. Шаргород

Справа № 152/1411/21

провадження № 2-а/152/25/21

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Соколовської Т.О.

з участю

секретаря судових засідань Здищук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4981851 від 02.11.2021,

учасники справи - не прибули,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

16.11.2021 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому зазначив, що 02.11.2021 відповідно до дозволу №2021 - 13850001 - 16482 НГ від 28.10.2021 на участь в дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 01.11.2021 по 30.11.2021, він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.480 державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 державний номерний знак НОМЕР_2 , і був зупинений інспектором ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лозовським О.В., який відносно нього виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132 - 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення правил перевезення великогабаритних вантажів, тобто порушення п. 22.5. ПДР України, які регламентують перевезення небезпечних вантажів, правила переїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Вказаного адміністративного правопорушення він не вчиняв, оскільки рухався автодорогою М-30, яка вказана в дозволі №2021 - 13850001 - 16482 НГ від 28.10.2021 на участь в дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 01.11.2021 по 30.11.2021, і відхилень від маршруту вказаного в дозволі не здійснював. Вказане в постанові місце зупинки - вул. Юзвинська, 30 не відповідає дійсності.

Крім того оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено опис обставин, установлених під час розгляду справи, не зазначено габаритні розміри вантажу та в чому саме полягає правопорушення, не зазначено належні та допустимі докази, які працівник поліції оцінив та дійшов висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 просить скасувати постанову ЕАО № 4981851 від 02.11.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.132-1 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, провадження у справі закрити та стягнути з бюджетних асигнувань ГУНП у Вінницькій області на його користь сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 454 грн.

Позивач ОСОБА_1 просить розглянути справу у його відсутності у зв`язку з відрядженням, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

02.11.2021 від представника відповідача за довіреністю № 119 від 04.01.2021 Господарець А.А. до суду надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому зазначено, що «02.11.2021 о 20 год.14 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб в складі тягача марки MAN TGX 26.480 державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , оскільки він рухався по вулиці Юзвинського, 30 в с. Агрономічне Вінницького району та габарити транспортного засобу виступали за межі суцільної лінії дорожньої розмітки». Відповідно до дозволу № 2921 - 13850001 - 16482 НГ виданого на участь у дорожньому русі транспортного засобу MAN TGX 26.480 державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 державний номерний знак НОМЕР_2 , який надав ОСОБА_1 не передбачений рух даного транспортного засобу по вул. Юзвинська, 30 в с. Агрономічне Вінницького району і вказана вулиця даного населеного пункту не входить до автомобільної дороги М-30. Встановивши всі обставини правопорушення, інспектором ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лозовським О.В., правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132 - 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення правил перевезення великогабаритних вантажів, тобто порушення п. 22.5. ПДР України, які регламентують перевезення небезпечних вантажів, правила переїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тому постанова є законною та такою, що не підлягає скасуванню. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 23 - 29).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

У позовній заяві ОСОБА_1 просив розглядати справу у його відсутності посилаючись на перебування у відрядженні (а.с.6).

Інших заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи від учасників справи не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 17.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін на 07 грудня 2021 року (а.с.18 - 19).

Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу - ГУНП у Вінницькій області в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов.

У наданий ухвалою судді від 17.11.2021 строк (02.12.2021) відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не прибули.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАСУ неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За вказаних обставин, згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Вирішуючи спір, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 02.11.2021 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3, державний номерний знак НОМЕР_2 . У м. Вінниця о 20 год. 23 хв. інспектором ВП №3 (Вінницьке РВП) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лозовським О.В. була складена постанова серії ЕАО № 4981851 про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132 -1 КУпАП.

З постанови вбачається, що «02.11.2021 о 20 год. 14 хв. позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом вулицею Юзвинська, 30 в м. Вінниця порушив правила перевезення великогабаритних вантажів, чим порушив п. 22.5. ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 власником транспортного засобу марки «MAN», моделі «TGX» 26.48, 2013 року випуску є ПП ХО ПП «Транс-Авто-Д» (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3

ХО ПП «Транс - Авто -Д» є власником напівпричіпа - спеціалізованого марки «TAD», моделі «CLASSIC» 30-3, 2017 року випуску (а.с.16).

З дозволу № 2021-482НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, вбачається, що транспортному засобу MAN з номерним знаком НОМЕР_1 , причіп TAD, номерний знак НОМЕР_4 дозволено рух по встановленому маршруту: ПП «Краківець» - М10 - виїзд на М06 - М06 - виїзд на М09 - М09 - виїзд на Р41 - Р41 виїзд на МІ9 - М19 - виїзд на М30 - М30 - об`їзна Хмельницького - М30 - виїзд на Т23-10 - T23- 10 виїзд на Т23-18 - Т23-18 - виїзд на М30 - М30 - об`їзна Вінниці - М30 - об`їзна Немирова - МЗО - виїзд на М05 - М05 - виїзд на М28 - М28 - виїзд на М15 - М15 - Ізмаїл та в зворотньому напрямку (а.с.15).

Вказаний дозвіл виданий відділом безпеки дорожнього руху Управління безпеки дорожнього руху ДПП НПУ та затверджений начальником Управління безпеки дорожнього руху ДПП 28 жовтня 2021 року, строк його дії з 01.11.2021 по 31.11.2021,

Відповідно до п.6 вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Оскаржувана постанова підписана особою, яка її склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.9).

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У справі, що розглядається протокол про адміністративне правопорушення не складався. Із постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 при її винесені не оспорював факту вчинення адміністративного правопорушення, не заявляв клопотання, в тому числі, про дослідження доказів, не заперечував щодо розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 при складанні постанови роз`яснено його права (п.8 постанови), ним отримано копію постанови (п.9), що засвідчено підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та зазначено у позовній заяві ОСОБА_1 (а.с.8).

Вказані судом факти підтверджуються копією примірника постанови, що оскаржується, який знаходиться у позивача (а.с.8).

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

На підтвердження позовних вимог позивач надав копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що при прийнятті постанови інспектором ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Лозовським О.В. не перевірено та не вказано габаритні розміри вантажу, у постанові відсутній опис обставин вчинення правопорушення та не зазначено докази у підтвердження вчинення ним правопорушення.

Вказані аргументи суд вважає такими, що не підлягають перевірці при вирішенні даного спору, оскільки як вбачається з постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, його позовної заяви, де він зазначає, що при складанні оспорюваної постанови ним надано працівнику поліції дозвільні документи на перевезення великогабаритного ТЗ, тобто посилання на те, що у постанові не зазначено габаритні розміри багажу не заслуговує на увагу, оскільки наявність спеціального дозволу свідчить про те, що позивач керував транспортним засобом, вагові та габаритні параметри якого перевищують нормативні, і в маршруті руху цього транспортного засобу відсутній дозвіл на проїзд вулицею Юзвинською у м. Вінниці.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст.ст. 72 -77 КАС України).

Частиною 2 ст. 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншим встановленим законом способом.

Згідно зі ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі -ПДР України).

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами пункту 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 132 - 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п.п. 2, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах-4,35м), за довжиною-22м (для маршрутних транспортних засобів -25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь-11т (для автобусів, тролейбусів -11,5т), здвоєні осі-16т, строєні -22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі-18т, строєні -24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

Умови проведення габаритно-вагового контролю визначені Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, в якому визначається механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно зі статтею 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух, здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив правила дорожнього руху (стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до п. 5 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС серед іншого здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення передбачає чотири обов`язкові елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона, лише за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Об`єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху;

Об`єктивна сторона виражається у таких формах: порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів; порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами;

Суб`єкт правопорушення - водій транспортного засобу, посадові особи відповідальні за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортного засобу, уповноважені з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів; громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності.

Суб`єктивна сторона складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

У пункті 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наведені правові позиції встановлюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідальність за ч.1 ст. 132 - 1 КУпАП настає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 132 - 1 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу або необережності.

Суб`єкт правопорушення - водій транспортного засобу.

VІ. Висновки суду

У справі, що розглядається судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.132-1 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, яке полягає у порушенні маршруту, визначеному у дозвільному документі.

З огляду на викладене, суд не вбачає порушення прав чи інтересів ОСОБА_1 відповідачем, за захистом яких має місце звернення до суду і приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (п.23) наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

VІІ. Розподіл судових витрат

Згідно з положенням частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, то і не підлягає відшкодуванню сплачений ним при зверненні до суду судовий збір.

Керуючись статтями 8, 19, 55 Конституції України, статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), ст.ст. 2, 5, 9, 16, 19, 72 - 77, 90, 94, 132, 134, 139, 242 - 245, 286 КАС України на підставі ст.ст. 7, 9, 222, 247, 251, 252, 258, 268, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4981851 від 02.11.2021 - відмовити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КАС України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також має бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне ім`я (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий 24.03.2003, РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Театральна, 10.

Рішення ухвалено та підписано 07.12.2021.

Суддя: Т.О. Соколовська