Справа № 740/6551/21
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/6551/21
Провадження № 2-а/740/42/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Зінич А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - командир 3-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Проценко Богдан Вікторович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

установив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 подав до суду вказаний адміністративний позов, в якому просив скасувати постанову ЕАО № 5002425 від 08 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, прийняту ком. 3 роти 4 бат. лейтенантом поліції Проценком Б. В. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Так, 08 листопада 2020 р. позивач рухався на автомобілі MERCEDES - BENZ SPRINTER 519 (вантажний - спеціалізований фургон), р. н. НОМЕР_1 , по Броварському проспекту м. Києва. Його зупинив інспектор та після огляду документів повідомив про те, що позивач порушив п. 31.3 «а» ПДР (керування транспортним засобом, який переобладнано з порушенням норм та стандартів, а саме встановлено гідроборт).

Позивач зазначив, що незважаючи на його пояснення стосовно того, що автомобіль має таку конструктивну особливість і обладнаний гідробортом безпосередньо заводом - виробником, а також, що автомобіль під час державної реєстрації проходив обов`язковий технічний огляд і в протоколі огляду відсутні відомості стосовно переобладнання, інспектор прийняв оскаржувану постанову.

У постанові інспектор не зазначив які саме норми і стандарти, а також вимоги закону були порушені внаслідок обладнання автомобіля гідробортом. Крім цього, інспектор не зазначив якими саме доказами підтверджується факт самовільного переобладнання гідробортом автомобіля MERCEDES - BENZ SPRINTER 519, р. н. НОМЕР_1 , у тому числі, переобладнання з порушенням норм і стандартів, а також вимог закону.

За твердженням скаржника, інспектор не звернув уваги, що автомобіль MERCEDES - BENZ SPRINTER 519 (вантажний - спеціалізований фургон), р. н. НОМЕР_1 , під час державної реєстрації 11.11.2020 р. проходив перевірку технічного стану. Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01252-00734020 від 11.11.2020 р., переобладнання транспортного засобу не встановлено, на зворотному боці протоколу зафіксовано зовнішній вигляд автомобіля MERCEDES - BENZ SPRINTER 519, р. н. НОМЕР_1 , зі встановленим гідробортом.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2021 року відкрито провадження в указаній справі, судове засідання призначено на 03 грудня 2021 року, 12-00 год.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника; позов підтримав, просив задовольнити та вирішити питання щодо повернення судового збору, сплаченого надлишково.

Від відповідача надійшов до суду відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити повністю в задоволенні позову, пославшись на те, що твердження позивача, викладені в позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Зазначено про правомірність прийняття оскаржуваної постанови та притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, командир 3-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві - Проценко Б. В. не з`явився з невідомих суду причин, відзиву на позов не подавав, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Перевіривши доводи позовної заяви та відзиву на позов, дослідивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Згідно з постановою серії ЕАО № 5002425 від 08 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, прийнятою ком. 3 роти 4 бат. лейтенантом поліції Проценком Б. В., 08.11.2021 року о 02 год. 25 хв. ОСОБА_1 у м. Києва по просп. Броварському, 35, керував транспортним засобом, який переобладнано з порушенням норм та стандартів, а саме встановленого гідроборт, чим порушив п. 31.3 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 121 КУпАП України встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 31.3 а ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП (п. 4 розділу ІІ Інструкції).

Частиною 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто ч. 2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, в цьому публічно-правовому спорі саме на відповідача покладено обов`язок доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано тверджень позивача, що автомобіль обладнаний гідробортом безпосередньо заводом - виробником, що автомобіль під час державної реєстрації проходив обов`язковий технічний огляд і в протоколі огляду відсутні відомості стосовно переобладнання, тобто, що самовільного переобладнання позивач не допускав, а також, що в постанові не зазначено конкретні правила, норми і стандарти, які порушено, і якими доказами це підтверджується.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

За подання адміністративного позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 1), та що на 454,00 грн перевищує розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання цього позову до суду, та який підлягає стягненню з відповідача.

При цьому в заяві представник позивача просив повернути надлишково сплачений судовий збір.

Підстави повернення судового збору встановлені у ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою с плачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням указаного клопотання позивача про повернення надлишково сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 3, 5, 9, 77, 78, 139, 241 - 246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - командир 3-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Проценко Богдан Вікторович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5002425 від 08 листопада 2021 року, прийняту ком. 3 роти 4 бат. лейтенантом поліції Проценком Богданом Вікторовичем стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а провадження в адміністративній справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судового збору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівської області повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) судового збору, сплаченого згідно з квитанцією № 20 від 17 листопада 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене і підписане 07 грудня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко