Справа № 815/7279/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 листопада 2021 року

Київ

справа №815/7279/15

адміністративне провадження №К/9901/40690/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2021 у справі №815/7279/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Одеської митниці Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Зорі Про», Дочірнє підприємство «Контейнерний термінал «Одеса» Компанії Ейч Ейч Ел Ей Інтернешнл ГмбХ», Товариство з обмеженою відповідальністю «МСК-ІВТ», про визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України, Одеської митниці Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Зорі Про», Дочірнє підприємство «Контейнерний термінал «Одеса» Компанії Ейч Ейч Ел Ей Інтернешнл ГмбХ», Товариство з обмеженою відповідальністю «МСК-ІВТ», про визнання протиправними дії митниці, які полягають у несвоєчасній передачі тимчасово вилученого на підставі протоколів про порушення митних правил від 13.03.2015 №0201/50000/15, №0202/50000/05, №0203/50000/15 майна, яке належить позивачу, на склад митного органу та стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми матеріальної шкоди у розмірі 4758247,82грн, у тому числі: 3133179,49грн реальні збитки для виготовлення дошки обрізної, 1362052,37грн витрати на виробництво дошки обрізної, 369450,04грн витрати на повернення дошки обрізної від Митниці, 453 927,85грн сума доходу (без врахування витрат) від реалізації дошки обрізної як технологічних дрів, 1625068,26грн упущена вигода.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2018, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Митниці, які полягають у несвоєчасній передачі тимчасово вилученого майна на підставі протоколів про порушення митних правил від 13.03.2015 №0201/50000/15, №0202/50000/05, №0203/50000/15, яке належить позивачу, на склад митного органу та стягнув з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 3133179,56грн. У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення упущеної вигоди у розмірі 1625068,26грн відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18.02.2020 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 в частині задоволених позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми матеріальної шкоди у розмірі 3133179,56грн, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2021, адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 3133179,56грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна казначейська служба України 01.11.2021 звернулась з касаційною скаргою та заявою про поновлення процесуального строку до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Проте, всупереч цим вимогам заявником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Разом з тим, відповідачем у касаційній скарзі порушено питання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 №R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, відповідачем у заявленому клопотанні не наведено обґрунтованих доводів та не надано жодних доказів на підтвердження того, що майновий/фінансовий стан Державної казначейської служби України перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Як зазначено вище, статтею 330 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документа про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Разом з тим, казначейською службою не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені відповідачем у клопотанні обставини не є підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, клопотання податкового органу про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі задоволенню не підлягає.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом - січень 2018 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що з 01.01.2015 розмір мінімальної заробітної плати становив 1218,00грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який позивачу (фізичній особі-підприємцю) необхідно було сплатити становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що складало 6090,00грн.

Таким чином, судовий збір, який Державній казначейській службі України необхідно сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 6090,00грн х 200% = 12180,00грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102. Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходу бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)". Призначення платежу: *;101;22030102 (код класифікації доходів) ___________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом ______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали, протягом якого заявник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Керуючись статтями 169, 248, 327, 330, 332, 359 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній казначейській службі України в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2021 у справі №815/7279/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Одеської митниці Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Зорі Про», Дочірнє підприємство «Контейнерний термінал «Одеса» Компанії Ейч Ейч Ел Ей Інтернешнл ГмбХ», Товариство з обмеженою відповідальністю «МСК-ІВТ», про визнання протиправними дій залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання даної копії ухвали.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова