Справа № 580/9444/21
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06 грудня 2021 року справа № 580/9444/21

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до ЦЕНТРУ ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

11.11.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ЦЕНТРУ ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Максима Залізняка, будинок 10; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати їй щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком за кожний рік;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити їй недоплачені щорічні разові грошові допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком за кожний рік з урахуванням попередньо виплачених сум.

Додатково просила:

звільнити її від сплати судового збору;

розглянути справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін до суду (у письмовому провадженні);

встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання директора відповідача подати у місячний строк з часу набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.

В обґрунтування зазначила, що отримала грошову допомогу до 05 травня за 2020-2021 роки у розмірі, що не відповідає нормам закону. Про порушення прав їй стало відомо 28.10.2021 після отримання письмової відповіді відповідача на її заяву. Тому встановлений КАС України шестимісячний строк на оскарження відповідних дій суб`єкта владних повноважень закінчується 28.04.2022.

Ухвалою суду від 16.11.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дати отримання ухвали для усунення її недоліків.

03.12.2021 позивач подала до суду заяву (вх.№48562/21) про усунення недоліків позовної заяви (зменшення розміру позовних вимог), в якій заявила про зменшення розміру позовних вимог та виклавши їх у новій редакції просила:

звільнити її від сплати судового збору;

прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі;

поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду;

розглянути справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін до суду (у письмовому провадженні);

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати їй щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплачених сум;

встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання директора відповідача подати у місячний строк з часу набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.

До заяви додала два екземпляри позовної зави (уточненої).

Того ж дня позивач подала до суду заяву (вх.№48560/21) про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій просила визнати причини пропуску нею строку звернення з позовом до адміністративного суду поважними та поновити строк у справі №580/9444/21 (далі Заява (вх.№48560/21).

В обгрунтування зазначила, що про невідповідність розміру допомоги до 5 травня за 2020 рік дізналась в жовтні 2021 року від знайомих, які зверталися до адміністративного суду з позовом До Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат для захисту їх прав та інтересів. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . В період з 30.06.2020 до 14.07.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Черкаський обласний онкологічний диспансер Черкаської обласної ради», що підтверджується довідкою іст.хв.№7215, б/д. З 22.07.2020 до 31.03.2021 приділяла увагу лікуванню новонародженої дитини, що підтверджується виписками із медичної картки амбулаторного хворого від 22.07.2020 №2020-3963, від 23.09.2020 №2020-4413 та від 01.12.2020 №2020-4848 Черкаської міської РОП «Астра». У жовтні 2020 року перебувала з дитиною в КНП «Черкаська міська дитяча лікарня» на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням дитини на COVID-2019, що підтверджується виписним епікризом з картки стаціонарного хворого від 26.10.2020 №ІХ-200101/15724. Стверджує, що також перехворіла та певний час перебувала на самоізоляції. У березні 2021 року перебувала з дитиною в КНП «Черкаська міська дитяча лікарня» на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 11.03.2021 №566. У період з 01.04.2021 до 09.04.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні в проктологічному відділенні КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного лікування хворого від 09.04.2021 №2461. Зазначила, що через вказані вище обставини, постійний догляд за новонародженою дитиною не могла та не мала можливості дізнатися про порушення своїх прав. Тому не зверталася за захистом їх до суду протягом 6 місяців від дати їх порушення. Додатково зазначила, що позбавлена можливості слідкувати за прийняттям законів України та інших нормативно-правових актів і пильнувати за їх змінами.

Ознайомившись із матеріалами позову суд урахував.

Частиною першою ст.47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, позивач має право зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви.

Позивач скористалася таким правом та звернулася з відповідною заявою до суду, у якій зазначила, що підтримує позовні вимоги до відповідача в частині щодо нарахування та виплати грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, від інших позовних вимог відмовилася.

Оскільки щодо вказаної допомоги за 2021 рік провадження не було відкрите, вказана відмова від цієї позовної вимоги оцінена судом як відкликана (з правом повторного звернення до суду). Тому наявні підстави відповідно до п. ч.4 ст.169 КАС України повернути в цій частині позовну заяву.

Оцінивши доводи Заяви (вх.№48560/21), суд дійшов висновку, що виявлені судом недоліки позову не усунені.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд на виконання ст.242 КАС України врахував висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 Суд, аналізуючи норми ст.122 КАС України, зазначив, що з дня отримання виплати особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась із заявою про надання їй відповідної інформації. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. Тому відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18). Отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд згідно з ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Розмір одноразової грошової допомоги до 5 травня 2020 року встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі Постанова №112).

Відповідно до під.4 п.1 Постанови №112 встановлено, що особи, які не отримали грошової допомоги, зокрема ті, що набули згідно із статтями 6, 7, 9, 10 і 11 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту відповідний статус до 5 травня 2020 р. включно, мають право звернутися за нею до районного органу соціального захисту населення за місцем реєстрації та отримати її до 30 вересня 2020 року.

Суд врахував, що до 30 вересня 2020 року позивач не зверталася до відповідача з питанням виплати спірної допомоги. Тому дійшов висновку, що отримання листа позивачем на її звернення не змінює строку відліку на звернення до суду, який розпочато з часу, коли позивач отримала у 2020 році відповідну одноразову допомогу. Наявності поважних причин зволікання для звернення не підтверджено.

В ухвалі про залишення позову без руху суд роз`яснив позивачу щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо допомоги до 05 травня за 2020 рік та обов`язку надати суду заяву про поновлення порушеного строку, в якій обгрунтувати для цього підстави, викласти доводи щодо поважності тому причин і надати докази.

Зважаючи на вказані вище висновки Верховного Суду саме з часу отримання допомоги у 2020 році позивач знала про її розмір, а її листування з відповідачем здійснене поза шестимісячним строком, тобто зі зволіканням, причини якого позивачем суду не наведені.

Посилання на те, що дізналася про порушення своїх прав у жовтні 2021 року від знайомих не підтверджено доказами. Позивач не врахувала, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізналася, а й коли могла дізнатися про порушення своїх прав.

Додані до Заяви документи підтверджують наступне.

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 підтверджує народження позивачкою дитини.

Довідкою іст.хв.№7215, б/д підтверджується перебування позивачки на стаціонарному лікуванні в КНП «Черкаський обласний онкологічний диспансер Черкаської обласної ради», виключно у періодз 30.06.2020 до 14.07.2020.

Виписками із медичної картки амбулаторного хворого від 22.07.2020 №2020-3963, від 23.09.2020 №2020-4413 та від 01.12.2020 №2020-4848 Черкаської міської РОП «Астра» підтверджується лікування новонародженої дитини позивачки у періоді з 22.07.2020 до 31.03.2021 у вказаному вище закладі.

Виписним епікризом з картки стаціонарного хворого від 26.10.2020 №ІХ-200101/15724 підтверджується, що ужовтні 2020 року позивач перебувала з дитиною в КНП «Черкаська міська дитяча лікарня» на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням дитини на COVID-2019.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 11.03.2021 №566 підтверджується, що у березні 2021 року позивач перебувала з дитиною в КНП «Черкаська міська дитяча лікарня» на стаціонарному лікуванні.

Випискою із медичної карти стаціонарного лікування хворого від 09.04.2021 №2461 підтверджується, що у період з 01.04.2021 до 09.04.2021 позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в проктологічному відділенні КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради».

Доводи позивача щодо хвороби на COVID-2019 та перебування певний час на самоізоляції не підтверджені доказами.

Неможливість позивачки звернутися з позовом у травні-червні, листопаді-грудні 2020 року, січні-лютому 2021 року не підтверджена.

З 10.04.2021 до дати звернення до суду пройшло понад 6 місяців та відсутні докази об`єктивних перешкод для звернення до суду.

Отже, поважність причин не звернення за захистом своїх прав підтверджене виключно у вказані вище періоди.

Доводи про незнання прийнятих змін до законодавства не обґрунтовані та не підтверджують поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду зі вказаним позовом, оскільки відповідно до ч.2 ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, недоліки позову у вказаній частині не усунені позивачем.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Згідно ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.8 ст.169 КАС України), за умови усунення вказаних підстав для її повернення.

Тому у зазначеній частині наявні підстави повернути позовну заяву.

Керуючись ст. ст. 2-20, 122-123, 160-161, 168-171, 243, 248, 259-263 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у задоволенні заяви (вх.від 03.12.2021 №48560/21) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позовні заяви ОСОБА_1 до ЦЕНТРУ ПО НАРАХУВАННЮ ТА ЗДІЙСНЕННЮ СОЦІАЛЬНИХ ВИПЛАТ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії повернути.

2. Копію ухвали, позовні заяви та додані до них документи направити ОСОБА_1 .

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Анжеліка БАБИЧ