Справа № 480/3500/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 р.Справа № 480/3500/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача Кулібаба О.О.

представник відповідача Підопригора А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2021, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми, повний текст складено 19.07.21 по справі № 480/3500/21

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати наказ начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області Кібця В.О. від 24.03.2021 № 13 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Зокрема, зазначає, що подання не є належною підставою для порушення дисциплінарного провадження, оскільки голова місцевого суду не є суб`єктом ініціювання дисциплінарного провадження відносно керівника апарату суду. Створена на підставі наказу начальника ТУ ДСА України в Сумській області ОСОБА_2 від 01.07.2019 № 23 дисциплінарна комісія ТУ ДСА України в Сумській області є неналежним суб`єктом здійснення дисциплінарного провадження, оскільки дисциплінарну комісію не утворено для здійснення конкретного дисциплінарного провадження. Дисциплінарна комісія не ознайомила її з поданням від 11.01.2021 та наказом від 20.01.2021, склад дисциплінарної комісії не представила, також їй не роз`яснили зміст її прав, що призвело до порушення приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 59 Конституції України, пункту 31 Порядку здійснення дисциплінарного провадження.

Також позивач зазначає, що в порушення приписів пунктів 24, 25 та 33 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, без жодного пояснення і визначення правової підстави Дисциплінарна комісія вийшла за межі здійснення дисциплінарного провадження та почала досліджувати обставини, які не були підставою для порушення дисциплінарного провадження, а делегування начальником ТУ ДСА України в Сумській області повноважень Дисциплінарної комісії іншому суб`єкту є порушенням вимог Закону. Відтак, начальник ТУ ДСА України в Сумській області Кібець В.О. при винесенні Наказу від 24.03.2021 не міг використовувати висновки Дисциплінарної комісії, що базувалися на доповідній записці Робочої групи та доданих до неї документів і матеріалів, оскільки вони є недопустимими доказами - одержані з порушенням порядку, встановленого Законом.

Крім того позивач зазначає, що наказ від 24.03.2021 в частині висновків відносно внесення змін до програми ДСС щодо коефіцієнтів навантаження судді Яковенка В.В., в частині висновків відносно внесення змін до програми ДСС щодо коефіцієнтів навантаження судді Соп`яненко О.Ю., в частині висновків відносно визначення переліку прав користувачів АСДС та здійснення контролю за технічним адміністратором АСДС є необґрунтованим та протиправним.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області від 22.10.2015 № 59 "Про призначенн ОСОБА_1 " призначено ОСОБА_1 з 22.10.2015 на посаду керівника апарату господарського суду Сумської області. Присвоєно ОСОБА_1 з 22.10.2015 дев`ятий ранг державного службовця в межах четвертої категорії посад (т. 2 а.с. 73).

Головою Господарського суду Сумської області до ТУ ДСА в Сумській області направлено подання про застосування дисциплінарного стягнення до керівника апарату суду від 11.01.2021 № 01-12/31/21 з додатками, в якому серед іншого зазначається, що внаслідок незабезпечення керівником апарату виконання рішень загальних зборів суддів, несвоєчасного внесення змін до програми Діловодство спеціалізованого суду, 28.12.2020 (після 15 год. 00 хв. - час підписання головою суду наказу № 06-13/27) та 29.12.2020 до 12 год. 55 хв. у розрахунку коефіцієнту фактичного навантаження для судді ОСОБА_3 при розподілі судових справ не був врахований коефіцієнт адміністративних посад - 0,75.

Також, внаслідок незабезпечення керівником апарату виконання рішень загальних зборів суддів, несвоєчасного внесення змін до програми Діловодство спеціалізованого суду, 23.12.2020 та 24.12.2020 у розрахунку коефіцієнту фактичного навантаження для судді ОСОБА_4 при розподілі судових справ, незважаючи на те, що повноваження заступника голови суду ОСОБА_4 закінчилися, враховувався коефіцієнт адміністративних посад - 0,75.

На підставі викладеного, здійснюючи контроль діяльності керівника апарату ОСОБА_1 , головою господарського суду Сумської області встановлено незабезпечення керівником апарату дотримання положень та вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Сумської області, Положення про апарат господарського суду Сумської області, Посадової інструкції керівника апарату щодо належного організаційного забезпечення функціонування автоматизованої системи документообігу суду, автоматизованого розподілу справ між суддями.

В поданні голова суду просив Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Сумській області провести перевірку за вказаним фактом та накласти на керівника Господарського суду Сумської області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення (т. 2 а.с. 104-107).

Наказом ТУ ДСА в Сумській області від 20.01.2021 №3 "Про порушення дисциплінарного провадження" порушено дисциплінарне провадження відносно керівника апарату господарського суду Сумської області (т. 2 а.с. 112).

22.02.2021 начальнику ТУ ДСА в Сумській області надано подання дисциплінарної комісії Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області, яким рекомендовано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т. 3 а.с. 14-19).

Головою господарського суду Сумської області до начальника Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області направлено подання про накладення дисциплінарного стягнення від 02.03.2021 № 01-12/21/496/21/1895/21, в якому просив накласти на керівника апарату Господарського суду Сумської області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т. 3 а.с. 21).

Наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 " від 24.03.2021 № 13 застосовано до керівника апарату Господарського суду Сумської області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т. 3 а.с. 22-28).

Позивач не погодилась із вказаним наказом та звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що доказів, які б спростовували правомірність прийнятого відповідачем рішення позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються Законом України "Про державну службу".

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про державну службу", державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно зі статтею 64 Закону України "Про державну службу", за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Частиною першою статті 65 Закону України "Про державну службу" передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п 5. ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу").

Статтею 66 Закону України "Про державну службу" встановлено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

На виконання статті 67 Закону України "Про державну службу", дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені в частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, відповідачем було застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за дисциплінарний проступок, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу". При цьому в наказі зазначено, що дисциплінарний проступок полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, а саме:

- в ненаданні конкретних прав користувачів автоматизованої системи - начальнику відділу інформаційно-технічного забезпечення судового процесу ОСОБА_5 та іншим спеціалістам цього ж відділу, внаслідок чого внесення інформації та налаштувань до автоматизованої системи здійснюється ОСОБА_5 без наявних на те повноважень;

- незабезпеченні контролю за роботою начальника відділу інформаційно-технічного забезпечення судового процесу (який здійснює налаштування системи, зокрема вносить дані щодо коефіцієнтів суддів до КП «ДСС» без відповідних наказів керівника апарату);

- в незабезпеченні правильного автоматизованого розподілу справ (авторозподіл справ 23.12.2020, 28.12.2020 та 29.12.2020 проведений без врахування актуального коефіцієнту адмінпосад суддям ОСОБА_4 (23.12.2020) та ОСОБА_3 (28.12.2020, 29.12.2020).

Характер дисциплінарного проступку виражений: в неналежному виконанні вимог законодавства про здійснення авторозподілу справ між суддями; неналежному виконанні обов`язків керівника апарату, визначених положенням про апарат суду; неналежному забезпеченні контролю за роботою структурного підрозділу суду та неналежною організацією його роботи.

В ході судового розгляду було встановлено, що Засадами використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Сумської області, затвердженими рішенням зборів суддів 17.06.2020 (далі Засади, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, інтернет посилання на офіційному сайті суду - https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/asd1/), визначено, що в автоматизованій системі документообігу суду (далі - АСДС) для суддів, які займають адміністративні посади, встановлені коефіцієнти: голова суду - 0,75, заступник голови суду - 0,75.

28.12.2020 зборами суддів Господарського суду Сумської області було обрано строком на три роки на посаду заступника голови суду суддю ОСОБА_3 (т. 2 а. с. 176-177).

Наказом голови суду № 06-13/27 від 28.12.2020 «Про призначення заступника голови суду» ОСОБА_3 з 28.12.2020 призначено заступником голови суду строком на три роки (т. 2 а.с. 175).

До автоматизованої системи діловодства відомості про прийняття на посаду заступника голови суду ОСОБА_3 та зміна коефіцієнта з « 1» на « 0,75» здійснено 29.12.2020 о 12:55 (т. 1 а.с. 134-136, т. 2 а.с. 185-192).

Відповідно до реєстру автоматизованого розподілу справ суду після 15.00 год. 28.12.2020 судді ОСОБА_3 було розподілено одну справу, а 29.12.2020 р. до 12.55 год. - 2 справи (т. 2 а.с. 123-125).

Крім того, рішенням зборів суддів Господарського суду Сумської області від 21.12.2017 на посаду заступника голови суду було обрано суддю ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 163-173).

Наказом голови суду № 32 від 21.12.2017 заступником голови суду призначено ОСОБА_4 з 22.12.2017 року строком на три роки. Із зазначеним наказом була ознайомлена керівник апарату суду, а також інші працівники апарату суду під підпис 21.12.2017 (т. 2 а.с. 174).

Повноваження судді Соп`яненко О.Ю. закінчились 22.12.2020.

23.12.2020 о 09:10 год в автоматизованій системі діловодства суду встановлено дату актуальності табелю та зазначені відомості про коефіцієнт адмінпосади для ОСОБА_4 - 0,75.

24.12.2020 о 13.54 год. адміністратором в системі було знято відмітку щодо судді ОСОБА_4 як заступника голови суду.

Коефіцієнт адмінпосад судді ОСОБА_4 під час авторозподілу 23.12.2020 справ враховано 75%. 24.12.2020 до 13:54 год. авторозподіл справ в суді не проводився.

При цьому як вбачається з реєстру автоматизованого розподілу справ суду 23.12.2020 судді ОСОБА_4 було розподілено 2 справи (т. 2 а.с. 122).

Суд зазначає, що посадова інструкція керівника апарату станом на час виникнення спірних правовідносин не розроблялась.

При цьому порядок організації роботи апарату суду визначений Положенням про апарат Господарського суду Сумської області, затвердженим рішенням зборів суддів від 14.02.2019 (т. 2 а.с. 133-137).

Зазначеним Положенням визначено порядок організації роботи апарату суду, встановлено основні функції апарату суду, повноваження керівника апарату суду, його заступника, структуру апарату суду.

Згідно з підпунктом 6 пункту 14 розділу III Положення, керівник апарату забезпечує виконання рішень суддів з питань внутрішньої діяльності суду.

Підпунктом 8 пункту 14 розділу ІІІ Положення, на керівника апарату суду покладено забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (до початку її функціонування - автоматизованої системи документообігу суду), автоматизованого розподілу справ між суддями.

Відповідно до п. 16 розділу ІІІ Положення, керівник апарату суду несе персональну відповідальність за належне організаційне забезпечення суду, суддів і судового процесу, функціонування автоматизованої системи документообігу суду, автоматизованого розподілу справ між суддями (до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), а також згідно із законодавством за належний рівень службової та трудової дисципліни в апараті суду, інформує збори суддів та звітує про здійснення таких заходів.

Пунктами 2.1.1, 2.1.5 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25 (далі - Положення про АСДС) визначено, що функціональні обов`язки, права користувачів автоматизованої системи, надання та позбавлення права доступу до неї в кожному окремому суді визначаються на підставі наказів керівника апарату суду.

Налаштування автоматизованого робочого місця користувача автоматизованої системи у відповідності до функціональних обов`язків та прав доступу, визначених наказом керівника апарату суду, здійснює технічний адміністратор.

Персональну відповідальність за забезпечення належної організації функціонування автоматизованої системи в суді несе керівник апарату суду, а за забезпечення її належного технічного функціонування технічний адміністратор.

Згідно вимог п. 1.2 Положення про АСДС, технічний адміністратор особа, наділена правами адміністратора автоматизованої системи для забезпечення її технічного функціонування, яка працює безпосередньо в суді, або відповідний фахівець адміністратора автоматизованої системи, закріплений за цією судовою установою.

Як вбачається з п. 1 Положення про відділ інформаційно-технічного забезпечення судового процесу господарського суду Сумської області, затвердженого керівником апарату 01.06.2016 (т. 2 а.с. 154-159), відділ інформаційно-технічного забезпечення судового процесу є самостійним структурним підрозділом, на який покладено підтримку належної працездатності і безперебійного функціонування комп`ютерного і переферійного обладнання та програмно-апаратних комплексів, що експлуатуються користувачами у господарському суді.

Судова колегія зазначає, що згідно з наказом керівника апарату суду від 07.09.2020 № 06-03/14-од «Щодо визначення функціональних обов`язків, прав користувачів автоматизованої системи» (т. 2 а.с. 218-243, 248-250, т. 3 а.с. 1-10) права в автоматизованій системі розподілені по групам користувачів. Працівникам відділу інформаційно-технічного забезпечення судового процесу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надано спеціальний перелік прав, а ОСОБА_5 - також права адміністратора.

При цьому зазначений наказ не конкретизує права технічного адміністратора та не надає визначення поняття "спеціальний перелік прав", не містить конкретної підстави, яка б надавала право начальнику відділу інформаційно-технічного забезпечення судового процесу ОСОБА_5 або іншим спеціалістам цього ж відділу вносити зміни чи налаштування до АСДС щодо коефіцієнту адмінпосади судді.

Посилання представника позивача на те, що перелік прав не може бути чітко визначений, а тому і не підлягав конкретизації, оскільки адміністратор автоматизованої системи документообігу має доступ до будь-якої дії в програмі, може надати або зняти доступ до будь-якої дії в системі будь-якому користувачу, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки з огляду на обов`язок керівника апарату визначати функціональні обов`язки та права користувачів автоматизованої системи, а також встановлення зборами суддів Господарського суду Сумської області коефіцієнтів для суддів, які займають адміністративні посади, позивачем мало бути визначено до функціональних обов`язків якого з користувачів входить внесення змін чи налаштування до АСДС щодо коефіцієнту адмінпосади судді.

Більше того, з огляду на вимогу п.2.1.1 Положення про АСДС таке визначення здійснюється лише на підставі наказів керівника апарату суду, а тому безпідставними є посилання представника позивача на те, що надання ОСОБА_5 усних доручень керівника апарата суду, на підставі яких адміністратор системи вносив відомості до АСДС щодо коефіцієнтів навантаження суддів суду, відповідає вимогам щодо забезпечення позивачем контролю.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками відповідача, що відсутність конкретних відповідальних осіб та конкретизації доступу до певних гілок команд може вплинути на правильність здійснення авторозподілу та в разі виявлення помилок при внесенні даних до системи, на можливість встановити відповідальних осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності.

Позивач вказує, що відділом управління персоналом її було повідомлено про припинення повноважень заступника голови суду ОСОБА_4 несвоєчасно, лише 24.12.2020. Проте, варто зазначити, що обгрунтовуючи підстави неприйняття рішення про порушення дисциплінарного провадження відносно начальника відділу управління персоналу та уповноваженого працівника цього відділу, позивач фактично погоджується, що внесення змін щодо коефіцієнту адміністративної посади судді ОСОБА_4 було проведено несвоєчасно.

При цьому суд критично ставиться до доводів позивача про те, що про збори суддів 28.12.2020 позивач не була повідомлена та не знала про проведення зборів суддів суду, а з наказом про призначення судді ОСОБА_3 на посаду заступника голови суду ознайомилась лише 29.12.2020, з огляду на наступне.

Як вбачається з письмових пояснень від 26.01.2021 та усних пояснень під час розгляду дисциплінарної справи, начальник відділу управління персоналом суду ОСОБА_8 вказувала, що керівник апарату ОСОБА_1 ознайомилась з наказом 30.12.2020 (т. 2 а.с. 120, т. 3 а.с. 54).

Позивачка як в письмових поясненнях, так і в усних поясненнях під час розгляду дисциплінарної справи зазначала, що з наказом про призначення судді ОСОБА_3 на посаду заступника голови суду ознайомилась 29.12.2020 (т. 2 а.с. 180, т.3 а.с. 55).

Крім того, представник позивача наголошував, що з Наказом від 28.12.2020 в Порядку фіксації доведення інформації або документів до відома державного службовця шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1042, ОСОБА_1 ознайомлена не була.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 73, ст. 71, ч. 3 ст. 90 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на суперечності, які містяться в поясненнях ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , суд вважає, що належним та допустимим доказом, який підтверджує дату ознайомлення позивачки з наказом голови суду № 06-13/27 від 28.12.2020 "Про призначення заступника голови суду", є лист ознайомлення на зворотньому боці наказу, з якого вбачається, що керівник апарату ОСОБА_1 ознайомлена з наказом 28.12.2020. будь-якої іншої дати поряд з підписом при ознайомленні позивачкою проставлено не було (т. 2 а.с. 175).

Крім того, варто зазначити, що як вбачається з офіційного сайту Господарського суду Сумської області (https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/pres-centr/news/1048318/) інформацію про обрання заступником голови суду ОСОБА_3 було оприлюднено вже 28.12.2020.

Позивач вказує, що відповідачем не було з`ясовано, чи призвело внесення 24.12.2020 та 29.12.2020 відомостей до АСДС щодо коефіцієнтів навантаження судів до порушення їх прав та законних інтересів, а також не було враховано, що від суддів суду не надходили жодні скарги та зауваження з приводу досліджуваного питання та відсутні будь-які наслідки внесення 29.12.2020 відомостей до АСДС щодо коефіцієнту навантаження як заступнику голови суду судді Яковенка В.В., та 24.12.2020 щодо судді ОСОБА_4 .

Проте судова колегія вважає такі доводи позивача необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 2.3.4. Положення про АСДС автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Коефіцієнт навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи розраховується за формулою, визначеною пунктом 2.3.6. Положення про АСДС, однією зі складових якої є коефіцієнт адміністративних посад коефіцієнт участі судді у судовій справі при виконанні суддею інших повноважень, не пов`язаних із здійсненням правосуддя на момент розподілу судової справи.

Отже, неправильне визначення коефіцієнта адміністративних посад може вплинути на правильність обрахунку коефіцієнта навантаження судді, що загалом може мати вплив на автоматизований розподіл конкретних судових справ.

Відповідачем було притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за ненадання конкретних прав користувачів автоматизованої системи - начальнику відділу інформаційно-технічного забезпечення судового процесу ОСОБА_5 та іншим спеціалістам цього ж відділу, незабезпечення контролю за роботою начальника відділу інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, незабезпечення правильного автоматизованого розподілу справ внаслідок чого авторозподіл справ 23.12.2020, 28.12.2020 та 29.12.2020 проведений без врахування актуального коефіцієнту адмінпосад суддям ОСОБА_4 (23.12.2020) та ОСОБА_3 (28.12.2020, 29.12.2020). При цьому відсутність скарг та зауваження суддів з цього приводу не може свідчити про недопущення вказаних порушень керівником апарату.

Відповідно до статті 73 Закону України "Про державну службу", з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Статтею 74 Закону України "Про державну службу" встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

На виконання статті 75 Закону, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Статтею 77 Закону України "Про державну службу" унормовано, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що визначальним в межах спірних правовідносин є нормативний припис ч. 1 ст. 65 Закону України "Про державну службу", який підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначає вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Притягненню до дисциплінарної відповідальності повинен передувати певний проступок, який з урахуванням ступеня тяжкості та всіх обставин має своїм наслідком певний вид дисциплінарного стягнення, але в будь-якому разі проступок повинен бути вчинений саме особою яка притягається до дисциплінарної відповідальності.

Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Слід відзначити, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця, а також бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: КЗпП України, Законом України "Про державну службу", правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про допущення позивачем винної протиправної поведінки, яка призвела до негативних наслідків, що свідчить про вчинення ним дисциплінарного проступку та наявність підстав для застосування дисциплінарного стягнення. При цьому, вид застосованого стягнення "догана", на переконання суду, відповідає ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця.

Посилання ОСОБА_1 на порушення відповідачем процедури проведення дисциплінарного провадження, суд вважає такими, що не спростовують обставин вчинення нею дисциплінарного проступку та не можуть бути вирішальною підставою для звільнення від дисциплінарної відповідальності.

Суд приймає до уваги ту обставину, що дисциплінарне провадження здійснювалось незалежним органом (дисциплінарною комісією) і під час його здійснення позивачу забезпечено право на участь у цьому провадженні та захист своїх інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" на голову місцевого суду покладено контроль ефективності діяльності апарату суду.

Оскільки на підставі ч. 5 ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" керівника апарату місцевого суду, його заступника призначає за погодженням голови відповідного суду на посаду та звільняє з посади начальник відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України, то інформування головою суду начальника управління про встановлення незабезпечення керівником апарату дотримання вимог законодавства було здійснено в межах покладених на голову суду повноважень.

При цьому, зважаючи на те, що чинним законодавством не передбачено конкретної форми такого звернення, інформування головою суду начальника ТУ ДСА у формі подання, не суперечить вимогам Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Варто зазначити, що в даному випадку голова суду не є суб`єктом ініціювання дисциплінарного провадження відносно керівника апарату суду та у поданні голови суду не визначались межі дисциплінарного провадження. Порушено дисциплінарне провадження відносно керівника апарату Господарського суду Сумської області ОСОБА_1 було наказом начальника ТУ ДСА в Сумській області Кібця В.О. від 20.01.2021 № 3, який було винесено у зв`язку з надходженням подання голови суду, а не на його підставі, як помилково зазначає позивач. Тому суд не погоджується з доводами позивача про те, що дисциплінарне провадження ініційовано неналежним суб`єктом, а в ході проведення дисциплінарного провадження комісія вийшла за його межі.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 16.04.2020 у справі №804/4069/17, оскільки він стосувався інших правовідносин, зокрема, в його основі лежать інші обставини та правова оцінка їх суду касаційної інстанції, з огляду на те, що позивач у вказаній справі просив зобов`язати голову суду внести подання начальнику територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, яке передбачене п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" для проведення відповідної службової перевірки стосовно дій керівника апарату і Верховним Судом було вказано, що голова місцевого суду, за умови встановлення дисциплінарного проступку з боку державного службовця, у тому числі керівника апарату суду, має право, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", внести подання до територіального управління державної судової адміністрації про застосування до керівника апарату суду накладення дисциплінарного стягнення, але не подання про проведення відповідної службової перевірки стосовно дій керівника апарату, як просив позивач у позовній заяві.

Суд апеляційної інстанції також критично ставиться до посилань позивача на те, що дисциплінарна комісія ТУ ДСА України в Сумській області є неналежним суб`єктом здійснення дисциплінарного провадження, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 69 Закону України "Про державну службу" для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення.

Частина 1 статті 71 Закону України "Про державну службу" встановлює, що порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 1039 затверджений Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі - Порядок). Цей Порядок визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Згідно пункту 4 Порядку дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Пункт 7 Порядку передбачає, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.

Абзац другий пункту 8 Порядку визначає, що дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення.

Відповідно до пунктів 10 - 12 Порядку дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.

Склад дисциплінарної комісії затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення або керівника державної служби.

До складу дисциплінарної комісії повинно бути включено щонайменше одну особу, яка має юридичну освіту, а також представника служби управління персоналом, які є працівниками органу, в якому утворюється відповідна дисциплінарна комісія.

У разі неможливості утворення в державному органі дисциплінарної комісії дисциплінарні провадження щодо державних службовців такого органу здійснюються дисциплінарною комісією державного органу вищого рівня в порядку підпорядкування.

Дисциплінарна комісія ТУ ДСА України в Сумській області, створена на підставі наказу начальника ТУ ДСА України в Сумській області Кібця В.О. від 01.07.2019 № 23, відповідає вказаним вимогам нормативно-правових актів.

Будь-яких вимог щодо необхідності утворення дисциплінарної комісії разово, для здійснення конкретного дисциплінарного провадження вказані норми не містять.

При цьому лист Національного агентства України з питань державної служби (далі - НАДС) у роз`ясненні щодо утворення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ від 23.07.2020 №109 р/з не є нормативним актом та не може змінювати, розширювати чи звужувати їх зміст, а тому не може бути врахований судом.

Крім того, відповідно до п. 11 Порядку до роботи дисциплінарної комісії за її рішенням можуть залучатися відповідні експерти (фахівці).

Як вбачається з протоколу № 1 засідання дисциплінарної комісії від 20.01.2021 дисциплінарна комісія вирішила, крім іншого, залучити до роботи дисциплінарної комісії головного спеціаліста сектору організаційного забезпечення діяльності судів та судової статистики ОСОБА_9 та звернутись до начальника територіального управління щодо необхідності вивчення безпосередньо у суді фактів, викладених у поданні голови суду, групою у складі: членів дисциплінарної комісії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також залученого спеціаліста територіального управління ОСОБА_9 (т. 3 а.с. 47-49).

Наказом ТУ ДСА в Сумській області від 20.01.2021 №8 "Про створення робочої групи" створено робочу групу ТУ ДСА України у Сумській області та наказано робочій групі здійснити 25.01.2021 у господарському суді Сумської області перевірку фактів, викладених у поданні голови суду ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 113).

Робочою групою 28.01.2021 Голові дисциплінарної комісії ТУ ДСА України в Сумській області подано Доповідну записку за результатами здійснення у господарському суді Сумської області перевірки фактів, викладених у поданні голови цього суду ОСОБА_12 від 11.01.2021 № 01-12/31/21 (т. 2 а.с. 117-119).

Таким чином, створення робочої групи, до складу якої було включено двох членів дисциплінарної комісії та одного фахівця з метою проведення перевірки не суперечить вказаним нормам закону, з огляду на те, що рішення по дисциплінарному провадженню приймалися членами дисциплінарної комісії на її засіданях.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року по справі №480/3500/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі № 480/3500/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 06.12.2021 року