Справа № 520/4545/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 р. Справа № 520/4545/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 23.04.21 по справі № 520/4545/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Відділу перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 32 від 11.01.2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 03.05.1974 р. по 06.05.1976 р - період проходження військової служби в Радянській армії; з 21.12.1994 р. по 12.12.1995 р. на посаді головного інспектора Куп`янської митниці; з 12.12.1995 р. по 28.06.1996р. на посаді заступника начальника митного поста "Вовчанськ"; з 28.06.1996 р. по 14.04.1997р. на посаді старшого інспектора Куп`янської митниці; з 15.04.1997 р. по 10.07.1998р. на посаді старшого інспектора митного поста "Вовчанськ" Куп`янської митниці Дермитслужби України; з 10.07.1998 р. по 18.04.2000р. на посаді головного інспектора вантажно-пасажирського відділу Східно-регіональної митниці; з 19.04.2000 р. по 26.04.2000р. на посаді інспектора митного поста "Плетенівка" Куп`янської митниці; з 26.04.2000 р. по 16.08.2004р. на посаді головного інспектора вантажно-пасажирського відділу "Плетенівка"; з 16.08.2004 р. по 12.01.2005р. на посаді начальника сектора №2 вантажно-пасажирського відділу "Плетенівка"; з 12.01.2005 р. по 15.08.2005 р. на посаді головного інспектора вантажно-пасажирського відділу "Плетенівка"; 15.08.2005 р. по 01.02.2006р. на посаді головного інспектора митного поста "Чугунівка"; з 01.02.2006 р. по 01.01.2007р. на посаді інспектора митного поста "Чугунівка"; з 01.01.2007 р. по 18.07.2008р. на посаді інспектора сектора митного оформлення митного поста "Чугунівка"; 18.07.2008 р. по 31.05.2010р. на посаді старшого інспектора сектора митного оформлення митного поста "Чугунівка"; з 01.06.2010 р. по 20.01.2012р. на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №2 відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Автомобільний" Харківської обласної митниці; з 20.01.2012р. по 07.05.2012р. на посаді головного інспектора сектору №1 митного поста "Плетенівка"; з 07.05.2012 р. по 01.06.2013 р. на посаді головного інспектора митного поста "Плетенівка"; з 01.06.2013р. по 02.12.2013р. на посаді головного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці Міндоходів; з 02.12.2013р. по 25.12.2014р. на посаді головного державного інспектора митного поста "Плетенівка"; з 25.12.2014р. по 08.06.2019р. на посаді головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці ДФС; з 08.06.2019 р. по 06.12.2019р. на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Магістральний"; з 07.12.2019р. по 04.08.2020р. на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Магістральний" Слобожанської митниці Держмитслужби; з 04.08.2020р. по 02.11.2020р. на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Автомобільний"; з 02.11.2020р. по 28.12.2020р. на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Плетенівка" Слобожанської митниці Держмитслужби; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, відповідно до Закону України "Про державну службу" з 06 січня 2021 року, відповідно до довідок Слобожанської митниці Держмитслужби № 267/7.14-12 від грудня 2020р. та №7.14.22.02/123 від 05 січня 2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 32 від 11.01.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи: з 03.05.1974 р. по 06.05.1976 р - період проходження військової служби в Радянській армії; з 21.12.1994 р. по 12.12.1995р. на посаді головного інспектора Куп`янської митниці; з 12.12.1995 р. по 28.06.1996р. на посаді заступника начальника митного поста "Вовчанськ"; з 28.06.1996 р. по 14.04.1997р. на посаді старшого інспектора Куп`янської митниці; з 15.04.1997 р. по 10.07.1998р. на посаді старшого інспектора митного поста "Вовчанськ" Куп`янської митниці Дермитслужби України; з 10.07.1998 р. по 18.04.2000р. на посаді головного інспектора вантажно-пасажирського відділу Східно-регіональної митниці; з 19.04.2000 р. по 26.04.2000р. на посаді інспектора митного поста "Плетенівка" Куп`янської митниці; з 26.04.2000 р. по 16.08.2004р. на посаді головного інспектора вантажно-пасажирського відділу "Плетенівка"; з 16.08.2004 р. по 12.01.2005р. на посаді начальника сектора №2 вантажно-пасажирського відділу "Плетенівка"; з 12.01.2005 р. по 15.08.2005р. на посаді головного інспектора вантажно-пасажирського відділу "Плетенівка"; 15.08.2005 р. по 01.02.2006р. на посаді головного інспектора митного поста "Чугунівка"; 01.02.2006 р. по 01.01.2007р. на посаді інспектора митного поста "Чугунівка"; з 01.01.2007 р. по 18.07.2008р. на посаді інспектора сектора митного оформлення митного поста "Чугунівка"; 18.07.2008 р. по 31.05.2010р. на посаді старшого інспектора сектора митного оформлення митного поста "Чугунівка"; з 01.06.2010 р. по 20.01.2012р. на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №2 відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Автомобільний" Харківської обласної митниці; з 20.01.2012р. по 07.05.2012р. на посаді головного інспектора сектору №1 митного поста "Плетенівка"; з 07.05.2012 р. по 01.06.2013 р. на посаді головного інспектора митного поста "Плетенівка"; з 01.06.2013р. по 02.12.2013р. на посаді головного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці Міндоходів; з 02.12.2013р. по 25.12.2014р. на посаді головного державного інспектора митного поста "Плетенівка"; з 25.12.2014р. по 08.06.2019р. на посаді головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці ДФС; з 08.06.2019р. по 06.12.2019р. на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Магістральний"; з 07.12.2019р. по 04.08.2020р. на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Магістральний" Слобожанської митниці Держмитслужби; з 04.08.2020р. по 02.11.2020р. на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Автомобільний"; з 02.11.2020р. по 28.12.2020р. на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Плетенівка" Слобожанської митниці Держмитслужби.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, відповідно до Закону України "Про державну службу" з 06 січня 2021 року, відповідно до довідок Слобожанської митниці Держмитслужби № 267/7.14-12 від грудня 2020р. та №7.14.22.02/123 від 05 січня 2021 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., код ЄДРПОУ - 14099344) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 908.00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що займані позивачем посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, оскільки йому як посадовій особі контролюючих органів присвоювались спеціальні звання, а не ранги державної служби,

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 10.01.2013 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

06.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про переведення на пенсію державного службовця за нормами Закону України "Про державну службу". До заяви було надано копію трудової книжки, довідки про складові заробітної плати.

Відповідач рішенням № 32 від 11.01.2021 відмовив позивачу у переході на інший вид пенсії у зв`язку з відсутністю права на даний вид пенсії.

Зокрема, у листі зазначено, що стаж роботи в органах митного контролю не зараховується до стажу державної служби згідно з Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993. Станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не встановлено ранг державного службовця відповідно до Закону № 889-VIII, тому цей період не можна зарахувати до стажу державної служби.

Позивач не погодився із вказаною відмовою відповідача щодо призначення йому пенсії по інвалідності та звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця позивачем дотримано всіх необхідних вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII для призначення пенсії у відповідності до вимог статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а саме він досяг необхідного віку стаж державної служби більше 20 років.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон №3723-XII) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Аналіз положень частини першої статті Закону №3723-XII дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV.

Відтак, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавцем визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, розділом XI Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Відтак, з аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом №889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (діяли до 01.05.2016).

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби", якою затверджений Порядок обчислення стажу державної служби, регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів;

Порядком №283 (чинного до 01.05.2016) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно частини 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до частини 1 статті 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Частиною 1 статті 588 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 та від 12.12.1991.

Як вбачається з матерів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови в призначенні пенсії позивачу слугувало те, що станом на 01.05.2016 спеціальний стаж позивача склав менше 20 років, оскільки на цю дату ОСОБА_1 не встановлено ранг державного службовця відповідно до Закону № 889-VIII.

Згідно інформації, яка міститься у трудовій книжці ОСОБА_1 з 21.12.1994 по 28.12.2020 працював в органах митного контролю на посадах спеціалістів, за час роботи в органах митного контролю позивачем 09.06.1995 прийнята присяга державного службовця (про що вчинений відповідний запис в трудовій книжці № 13).

Колегія суддів зазначає, за приписами ст.ст. 544, 569 Митного кодексу України посадові особи митних органів є державними службовцями.

Згідно з ч. 1 статті 588 Митного кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи", внесено до Митного кодексу України зміни, яким зокрема встановлено, що спеціальні звання митної служби, встановлені Митним кодексом України, присвоюються посадовим особам митних органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби, за таким співвідношенням незалежно від займаних посад, зокрема: радник податкової та митної справи III рангу; радник митної служби III рангу.

Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у митних органах та органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

Матеріалами справи, зокрема трудової книжки, підтверджується присвоєння позивачу спеціальних та персональних звань у митних органах, зокрема: 24.06.1997 - "Інспектор митної служби 1 рангу"; 24.06.1999 - "Радник митної служби ІІІ рангу"; 13.11.20002 - "Радник митної служби 2 рангу".

Крім того, 01.06.2013 позивачу присвоєний 11 ранг державного службовця.

Враховуючи те, що позивач з 21.12.1994 по 28.12.2020 безперервно працював в митних органах, прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), йому присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, а також те, що він одержував заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної ним заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, - то всі періоди роботи (служби) позивача, підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Що ж до посилань відповідача на те, що займані позивачем посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, оскільки йому як посадовій особі контролюючих органів присвоювались спеціальні звання, а не ранги державної служби, колегія суддів зазначає таке.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839 (далі - Порядок № 839) (постанова втратила чинність у частині, що стосується присвоєння спеціальних звань посадовим особам митних органів згідно з Постановою КМУ № 501 від 17.06.2020).

Згідно пункту 9 Порядку № 839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами пункту 4 Порядку № 839 до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2016 року "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Відтак, спеціальні звання посадових осіб контролюючих органів - прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Додатками 6, 13 Постанови № 306 передбачено, що спеціальне звання "Інспектор податкової та митної справи I рангу" прирівнюється до 7 рангу державного службовця, "Радник митної служби III рангу" прирівнюється до 6 рангу державного службовця, "Радник податкової та митної справи III рангу" прирівнюється до 6 рангу державного службовця, "Радник податкової та митної справи II рангу" прирівнюється до 5 рангу державного службовця.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII.

Дана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22 жовтня 2013 року у справі 21-340а13, в якій колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Таким чином, доводи відповідача апеляційній скарзі про те, що посадові особи контролюючих органів, яким присвоюються спеціальні звання, не належать до категорій посад державної служби, - є безпідставними.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи контролюючих органів (органів доходів і зборів) є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 10 липня 2018 року по справі № 591/6970/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що періоди роботи в органах державної митної служби зараховуються до стажу державної служби, а відтак, відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні позивачу пенсії згідно Закону України "Про державну службу".

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч.5 ст.328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч. 5 ст.328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 по справі № 520/4545/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов