Справа № 140/10141/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/10141/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ЗЕ АВТО» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ЗЕ АВТО» (далі - ПП «ЗЕ АВТО», позивач, підприємство) звернулося з позовом (із урахуванням нової редакції позовної заяви від 23 вересня 2021 року) до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - відповідач 1, ГУ ДПС у Волинській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2, ДПС України) про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) від 24 березня 2021 року №2493704/43143552; зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну ПП «ЗЕ АВТО» від 18 лютого 2021 року №36 в ЄРПН (арк. спр. 62-73).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП «ЗЕ АВТО» складено та здійснено спробу реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 на суму операції 296000,00 грн, в тому числі ПДВ 49333,33 грн в адресу ТзОВ «Захід Фасад Буд Про», однак позивач отримав відповідну квитанцію від 04 березня 2021 року № про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної, яка окрім посилання на відповідність платника податків критеріям ризиковості, не містять жодної конкретизації щодо наявності інших підстав для зупинення податкової накладної, переліку документів, які необхідно надати, а також в порушення пункту 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок №1165) не надано розрахованих показників за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

На виконання положень Порядку №1165 позивач звернувся до комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН з відповідними поясненнями та надав достатній пакет документів для підтвердження здійснення даної господарської операції, проте комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 24 березня 2021 року №2493704/43143552 про відмову у реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 в ЄРПН.

З метою реєстрації податкової накладної в ЄРПН ПП «ЗЕ АВТО» звернулось із скаргою від 17 червня 2021 року №06/21-1 до відповідача 2, а саме до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ДПС України, разом із якою надано копію платіжного доручення №192 від 31 березня 2021 року, банківських виписок, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, податкову накладну від 29 січня 2021 року №47 з квитанцією про реєстрацію в ЄРПН на підтвердження факту реалізації товару.

Таким чином, на думку позивача, контролюючому органу було надано достатній пакет документів для підтвердження здійснення даної господарської операції, проте, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ДПС України прийнято рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 24 червня 2021 року №29393/43143552/2 у зв`язку із відсутністю документів щодо постачання/придбання товару, зберігання, тощо.

Вказує, що відповідачем всупереч нормам чинного законодавства, не конкретизовано яких саме документів не вистачає для прийняття позитивного рішення, лише загальне посилання на відсутність ефемерних документів, без пояснення причин не прийняття даного пакету документів та ризиків які вбачаються контролюючим органом в даній операції згідно наданих документів.

Натомість позивачем на розгляд комісії регіонального рівня та в подальшому на розгляд комісії ДПС України в достатній мірі надано пакет документів для підтвердження здійснення господарської операції щодо здійснення господарської операції, які сукупно свідчать про факт її реального здійснення.

Крім того зауважує, що на комісію було надано копію податкової накладної від 29 січня 2021 року №47 з квитанцією про реєстрацію в ЄРПН, яка складена на цю ж господарську операцію, тобто по одній господарській операції, на основі тих самих документів, комісією прийнято два діаметрально протилежні рішення, які суперечать одне одному.

З наведених підстав ПП «ЗЕ АВТО» просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву від 20 жовтня 2021 року №22898/03-20-20-01 позовних вимог не визнала, повідомляє, що ПП «ЗЕ АВТО» виписано для ТОВ «Захід Фасад Буд Про» податкову накладну від 18 лютого 2021 року №36 на поставку вантажного автомобіля марки Mersede-Benz МОДЕЛЬ SPRINTER НОМЕР_1 на загальну суму 296000 грн, ПДВ - 49333,33 грн, яка була подана позивачем для реєстрації в ЄРПН, однак згідно квитанцією від 09 березня 2021 року її реєстрація була зупинена на підставі підпункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) з причини: платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Для підтвердження реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 платником подано повідомлення від 22 березня 2021 року №7 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування реєстрація яких зупинено з додатками в кількості 15 документів, за результатами розгляду яких комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН прийнято рішення від 24 березня 2021 року №2493704/43143552 про відмову у реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 в ЄРПН з підстав ненадання платником податку копій документів: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Позивачем подано скаргу на ДПС України та за результатами її розгляду прийнято рішення від 24 червня 2021 року №29393/43143552/2 про залишення скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН без змін.

Звертає увагу, що позивачем додатково додано до позовної заяви документи, які не додавалися раніше до повідомлень про надання пояснень ГУ ДПС у Волинській області, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , заключна виписка за період з 29 січня 2021 року по 29 січня 2021 року, заключна виписка за період з 31 березня 2021 року по 31 березня 2021 року, платіжне доручення від 31 березня 2021 року №192, видаткова накладна №РН-0000049 від 18 лютого 2021 року.

Відповідно до пункту 2 контракту №23/3/20, укладеного між Днипро ООО, ЛЛС, США (продавець) і ПП «ЗЕ АВТО» (покупець), ціна за одиницю товару і загальна договору, вказана в рахунках, проте позивачем не було надано таких рахунків.

Згідно із пунктом 2.1. договору від 18 лютого 2021 року №32-02/21, укладеного між ПП «ЗЕ АВТО» (продавець) та ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» (покупець), продаж транспортного засобу за домовленістю сторін вчиняється за 636581 грн, сума без ПДВ 530484,17 грн, сума ПДВ 106096,83 грн.

В графі «призначенні платежу» наданого до контролюючого органу платіжного доручення від 29 січня 2021 року №23 на суму 340581,00 грн зазначено оплата аванс за вантаж, автомобіль марки Mersede-Benz МОДЕЛЬ SPRINTER НОМЕР_1 згідно paxунку №СФ-0000015 від 29 січня 2021 року.

В рахунку СФ-0000015 від 29 січня 2021 року загальна сума становить 636 581,00 грн, у договорі від 18 лютого 2021 року №32-02/21 не зазначено, що оплата проводитиметься частинами, отже оплата на момент подання повідомлення про надання пояснень була проведена не на всю суму зазначену в договорі та рахунку.

Окрім того, зазначає, що повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

З урахуванням зазначеного представник відповідачів просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 81-85).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 75).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачів про розгляд справи за правилами загального провадження.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ПП «ЗЕ АВТО» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31 липня 2019 року та здійснює наступні види діяльності за кодами КВЕД: 45.11 - торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний) 46.69 - оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.63 - оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва; 46.61 - оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 45.40 - торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 45.19 - торгівля іншими автотранспортними засобами (арк. спр. 19-24).

Між ПП «ЗЕ АВТО» (покупець) та Днипро ООО, ЛЛС, США (продавець) був укладений договір купівлі - продажу від 27 травня 2020 року №23/3/20, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити бувші у використанні транспортні засоби, виробництва США у відповідності із рахунками, які являються невід`ємною частиною даного договору (арк. спр. 25-31).

На підставі вказаного договору позивач придбав у Днипро ООО, ЛЛС, США вантажний автомобіль марки Mersede-Benz, модель SPRINTER 3500 170 № НОМЕР_3 , який був розмитнений і ввезений на територію України згідно вантажно-митної декларації від 31 серпня 2020 року №UА500030/2020/505616 (арк. спр. 32-33).

В подальшому, між ПП «ЗЕ АВТО» (продавець) та ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» (покупець) був укладений договір купівлі продажу транспортного засобу №32-02/21 від 18 лютого 2021 року, предметом якого був вказаний транспортний засіб.

Відповідно до пункту 2.1 договору продаж транспортного засобу за домовленістю сторін вчиняється за 636581,00 грн, сума без ПДВ - 530484,17 грн, сума ПДВ: 106096,83 грн.

Нормами пунктів 3.1, 3.2. договору передбачено, що транспортний засіб передається продавцем за актом приймання - передачі, що є невід`ємною частиною даного договору. Транспортний засіб уважається переданим покупцю з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі (арк. спр. 34-35)

На виконання умов вказаного договору позивачем передано ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» автомобіль вантажний Mersede-Benz, SPRINTER 3500 170, кузов № НОМЕР_3 загальною вартістю 636581,00 грн, в тому числі ПДВ 106096,83 грн, що підтверджується актом приймання - передачі транспортного засобу від 18 лютого 2021 року та видатковою накладною від 18 лютого 2021 року №РН-0000049 (арк. спр. 36-37).

На підставі рахунку-фактури від 29 січня 2021 року №СФ-0000015 (арк. спр. 38) згідно із платіжним дорученням від 29 січня 2021 року №23 ТзОВ ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» перерахувало на рахунок позивача 340581,00 грн, призначення платежу: оплата аванс за вантажний автомобіль марки Mersede-Benz МОДЕЛЬ SPRINTER НОМЕР_1 (арк. спр. 39).

За наслідками вказаної господарської операції ПП «ЗЕ АВТО» складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 18 лютого 2021 року №36 по взаємовідносинах з ТзОВ «Захід Фасад Буд Про», на поставку вантажного автомобіля марки Mersede-Benz, модель SPRINTER 3500 170 №WDAPF4CD6KN022466 на загальну суму 296000 грн, в тому числі ПДВ - 49333,33 грн (арк. спр. 16).

Відповідно до квитанції від 09 березня 2021 року №43143552 реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, у зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

У квитанції також було запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН (арк. спр. 17).

Для підтвердження реєстрації спірних податкових накладних позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 22 березня 2021 року №7 (арк. спр. 87) разом із поясненнями від 22 березня 2021 року №28-01/21-18 та копіями документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій в кількості 15 додатків, а саме: контракт від 27 травня 2020 року №23/3/20, витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, вантажно-митна декларація від 31 серпня 2020 року №UА500030/2020/505616, договір купівлі продажу транспортного засобу №32-02/21 від 18 лютого 2021 року, акт приймання - передачі транспортного засобу від 18 лютого 2021 року, картка рахунку №281, картка рахунку №361, видаткова накладна від 18 лютого 2021 року №РН-0000049, рахунок-фактура від 29 січня 2021 року №СФ-0000015, платіжне дорученням від 29 січня 2021 року №23 (арк. спр. 16-41).

За результатами розгляду вказаних документів комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято оскаржуване рішення від 24 березня 2021 року №2493704/43143552 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 в ЄРПН з підстав ненадання платником податку розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (арк. спр. 14-15, 86).

Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку шляхом подання до ДПС України скарги від 17 червня 2021 року №06/21-1, до якої долучив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , заключна виписка за період з 29 січня 2021 року по 29 січня 2021 року, заключна виписка за період з 31 березня 2021 року по 31 березня 2021 року, платіжне доручення від 31 березня 2021 року №192 (арк. спр. 42-49).

Рішеннями ДПС України від 24 червня 2021 року №29393/43143552/2 скаргу підприємства залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - без змін, з підстав ненадання платником податку: копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси (арк. спр. 13).

ПП «ЗЕ АВТО», не погоджуючись із рішенням комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, звернулося із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в ЄРПН податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Відповідно до пункту 2 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Нормами пункту 7 Порядку №1165, визначено, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 8 Порядку №1165, передбачено, що платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Згідно пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені додатком №1 до Порядку №1165.

Зокрема, згідно пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, одним із таких критеріїв є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Як установлено судом реєстрація спірних податкових накладних була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, у зв`язку із тим, що комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН було прийнято рішення від 18 січня 2021 року №3115 про відповідність ППП «ЗЕ АВТО» пункту 8 Критеріїв ризикованості платника податку на додану вартість (арк. спр. 88).

Поряд з цим, у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не було вказано конкретного переліку документів, яких було б достатньо для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної, що свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Суд зауважує, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18.

Відповідно до пункту 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову у реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно пункту 5 Порядку №520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Слід зазначити, що хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено пунктом 5 Порядку №1165, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

В той же час, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної та належно скористатись правом на захист.

Пунктом 9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно пункту 3 Порядку №520, комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Відповідно до пункту 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Як установлено судом та підтверджується податковим органом, з метою реєстрації зупиненої податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 та підтвердження здійснення господарський операцій із ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 22 березня 2021 року №7 разом із поясненнями від 22 березня 2021 року №28-01/21-18 та копії наступних документів: контракт від 27 травня 2020 року №23/3/20, витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, вантажно-митна декларація від 31 серпня 2020 року №UА500030/2020/505616, договір купівлі продажу транспортного засобу №32-02/21 від 18 лютого 2021 року, акт приймання - передачі транспортного засобу від 18 лютого 2021 року, картка рахунку №281, картка рахунку №361, видаткова накладна від 18 лютого 2021 року №РН-0000049, рахунок-фактура від 29 січня 2021 року №СФ-0000015, платіжне дорученням від 29 січня 2021 року №23 (арк. спр. 16-41).

Рішеннями ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 24 березня 2021 року №2493704/43143552 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 в ЄРПН з підстав ненадання платником податку розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (арк. спр. 14-15, 86).

Разом з тим, нормами пункту 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Якщо мова йде про отримання платником податку товарів/послуг, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть документи на підтвердження факту надання таких послуг. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Судом установлено, що відповідно до пункту 3.1 договору від 18 лютого 2021 року №32-02/21, укладеного між ПП «ЗЕ АВТО» та ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» транспортний засіб передається продавцем за актом приймання - передачі, що є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно із пунктом 3.2 договору, транспортний засіб уважається переданим покупцю з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі (арк. спр. 34-35)

Таким чином, мотивування оспорюваного рішення фактом ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків прямо суперечить правилу першої події, що закріплене пунктом 187.1 статті 187 ПК України, позаяк спірна податкова накладна була виписана по факту поставки автомобіля вантажного Mersede-Benz, SPRINTER 3500 170, кузов № НОМЕР_3 загальною вартістю 636581,00 грн, в тому числі ПДВ 106096,83 грн згідно із актом приймання - передачі транспортного засобу від 18 лютого 2021 року та видатковою накладною від 18 лютого 2021 року №РН-0000049 (арк. спр. 36-37).

Окрім того, суд зауважує, що на підставі рахунку-фактури від 29 січня 2021 року №СФ-0000015 (арк. спр. 38) згідно із платіжним дорученням від 29 січня 2021 року №23 ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» здійснило часткову оплату за придбаний вантажний автомобіль марки Mersede-Benz МОДЕЛЬ SPRINTER НОМЕР_1 (арк. спр. 39) та копії вказаних документів були надані контролюючому органу разом із повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 22 березня 2021 року №7.

Відповідно до пункту 2.2. договору, платежі за транспортний засіб здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний розрахунковий рахунок продавця.

Таким чином стосовно твердження представника відповідачів про те, що оплата на момент подання повідомлення про надання пояснень була проведена не на всю суму зазначену в договорі та рахунку, суд зауважує, що здійснення оплати частинами не суперечить умовам укладеного договору.

В решті оплата за придбаний товар була проведена відповідно до платіжного доручення від 31 березня 2021 року № 192 на суму 296000,00 грн (арк. спр. 44).

Як установлено судом та не заперечується представником відповідачів вказане платіжне доручення було долучене позивачем до скарги від 17 червня 2021 року №06/21-1, яка була подана до ДПС України, однак не враховане відповідачем 2 при винесені рішення від 24 червня 2021 року №29393/43143552/2, яким скаргу підприємства залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - без змін.

Суд відхиляє доводи представника податкового органу про те, що у контракті від 27 травня 2020 року №23/3/20, укладеному між ПП «ЗЕ АВТО» (покупець) та Днипро ООО, ЛЛС, США (продавець) не зазначено конкретного найменування товарів, а тому незрозуміло чи за даним контрактом було придбано товар (вантажного автомобіля марки Mersede-Benz МОДЕЛЬ SPRINTER НОМЕР_1 ), який в подальшому реалізовано покупцю ТзОВ «Захід Фасад Буд Про», оскільки номер кузова вантажного автомобіля марки Mersede-Benz, модель SPRINTER 3500 170 № НОМЕР_3 , який був розмитнений і ввезений на територію України згідно вантажно-митної декларації від 31 серпня 2020 року №UА500030/2020/505616 (арк. спр. 32-33) повністю співпадає із номером кузова автомобіль Mersede-Benz, SPRINTER 3500 170, який був проданий позивачем ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» на підставі договору купівлі продажу транспортного засобу №32-02/21 від 18 лютого 2021 року.

Окрім того, інші зауваження податкового органу стосуються взаємовідносин ПП «ЗЕ АВТО» та Днипро ООО, ЛЛС, США (продавець) по договору купівлі - продажу від 27 травня 2020 року №23/3/20, згідно з яким транспортний засіб попередньо придбавався позивачем, тоді як спірна податкова накладна виписана по взаємовідносинах з ТзОВ «Захід Фасад Буд Про».

На думку суду, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2021 року у справі №140/2456/18.

Також суд враховує доводи позивача про те, що податкова накладна від 29 січня 20231 року №47, складена за наслідками здійснення господарських операції із тим же самим контрагентом ТзОВ «Захід Фасад Буд Про» та по поставці аналогічного транспортного засобу за наслідками розгляду повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено на підставі рішення комісії регіонального рівня від 24 березня 2021 року №2493730/43143552 була зареєстрована контролюючим органом в ЄРПН, що підтверджується відповідною квитанцією (арк. спр. 50-51).

Податковий орган вказаних обставин не заперечив, жодних пояснень з цього приводу або доказів на спростування вказаних обставин не надав.

Враховуючи вищезазначене, на думку суду, подані позивачем до контролюючого органу документи для реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 підтверджують факт здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття комісією ГУ ДПС у Волинській області рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів законності прийняття оскаржуваного рішення, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 24 березня 2021 року №2493704/43143552 про відмову у реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну від 18 лютого 2021 року №36, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України. У випадку зупинення реєстрації ПН та прийняття відповідною комісією рішення про відмову в реєстрації ПН така податкова накладна реєструється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 18 лютого 2021 року №36.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 28 листопада 2019 року у справі №1640/2650/18, від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18.

За наведених вище обставин справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішень комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 24 березня 2021 року №2493704/43143552 про відмову у реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН вказану податкову накладну.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із платіжним дорученням від 15 вересня 2021 року №1431 за подання адміністративного позову у даній справі ПП «ЗЕ АВТО» було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн (арк. спр. 12).

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області та ДПС України судовий збір по 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок) з кожного.

Щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок) суд зазначає наступне.

Частинами першою, другою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правової допомоги від 01 вересня 2021 року №18-19/21, акт виконаних робіт від 14 вересня 2021 року №18-09/21-14/09-4 (арк. спр. 52-54).

Зокрема, як убачається із акту виконаних робіт від 14 вересня 2021 року №18-09/21-14/09-4 позивачу були надані юридичні послуги по оскарженню рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Волинській області від 24 березня 2021 року №2493704/43143552, рішення комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 24 червня 2021 року №29393/43143552/2: правова (правнича) консультація клієнта, роз`яснення положень законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини та визначення правової позиції 1 година - 500,00 грн; вивчення наданих документів та їхній аналіз 2 години - 1000,00 грн; підготовка позовної заяви 3 години - 500,00 грн.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн, з огляду на те, що представником позивача не подано на підтвердження проведення оплати рахунків та платіжних доручень (арк. спр. 81-85).

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Однак, суд відхиляє доводи представника відповідачів про те, що відсутність правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ДПС судових витрат в розмірі 3000 грн через ненадання доказів на підтвердження проведення оплати, оскільки враховуючи приписи частини сьомої статті 139 КАС України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, де аналізувалися аналогічні положення ЦПК України, суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Також, висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, зроблено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року в справі №922/445/19.

Тобто, факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі. №160/12268/19, від 29 жовтня 2020 року в справі №686/5064/20, від 04 червня 2021 року в справі №160/13273/19.

Отже, доводи податкового органу про необхідність відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року по справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року по справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року по справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що вивчення наданих документів та їхній аналіз є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а визначення суми гонорару за кожну з зазначених дій не є виправданим, а тому підлягає зменшенню.

Окрім того, суд враховує, що справа про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН є спором немайнового характеру незначної складності, предметом судового розгляду у даній справі були господарські операції лише за однією податковою накладної, у реєстрації якої було відмовлено контролюючим органом та провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.

Спірні правовідносини регулюється нормами ПК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідачів щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи незначну складність справи заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими вимогами немайнового характеру, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів є сума 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок) по 1000,00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок) з кожного відповідача. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства «ЗЕ АВТО» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Єршова, будинок 11, офіс 4-13, ідентифікаційний код юридичної особи 43143552) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679), Державної податкової служби України (04053, місто Київ, площа Львівська, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24 березня 2021 року №2493704/43143552 про відмову у реєстрації податкової накладної від 18 лютого 2021 року №36 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати подану Приватним підприємством «ЗЕ АВТО» податкову накладну від 18 лютого 2021 року №36 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Приватного підприємства «ЗЕ АВТО» судовий збір в сумі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Приватного підприємства «ЗЕ АВТО» судовий збір в сумі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2021 року.