Справа № 420/17160/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 грудня 2021 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про стягнення судових витрат у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці (; адреса: вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці (; адреса: вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову Одеської митниці () в наданні дозволу на внесення змін до митної декларації №UA500500/2020/230821, оформленої 29.04.2020 року за заявою ОСОБА_1 .

Зобов`язано Одеську митницю () внести зміни до митної декларації №UA500500/2020/230821, оформленої 29.04.2020 року, щодо коду товару та перерахунку митних платежів за заявою ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

25.11.2021 року за вх.№ЕС/66140/21 від представника позивача надійшла заява, у якій він просить ухвалити додаткове рішення, у якому вирішити питання щодо позовних вимог про зобов`язання скласти висновок та про стягнення моральної шкоди. Також представник позивача просить суд стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Судом встановлено, що рішення суду від 24.11.2021 року ухвалено у порядку письмового провадження, а тому заява про ухвалення додаткового рішення розглянута у письмовому провадженні.

Дослідивши у порядку письмового провадження матеріали заяви та справи, суд дійшов наступного.

В частині заяви щодо вирішення питання щодо позовних вимог про зобов`язання скласти висновок та про стягнення моральної шкоди суд звертає увагу на таке.

У рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 року у справі №420/17160/21 суд зазначив, що у задоволенні інших позовних вимог, крім тих, що судом задоволені, - відмовлено. Вказане означає, що питання щодо позовних вимог про зобов`язання скласти висновок та про стягнення моральної шкоди судом досліджено та у задоволенні цієї частини вимог відмовлено.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що судом у рішенні від 24.11.2021 року було вирішено всі питання, підстави для ухвалення додаткового рішення в цій частині відсутні, у зв`язку із чим згідно ч.4 ст.252 КАС України суд відмовляє в ухваленні такого додаткового рішення.

Щодо заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

14.09.2021 року між позивачем та адвокатом Романюком Валерієм Іллічем укладено Договір №14/09/2021 про надання правничої допомоги (а.с.22-23).

Згідно п.3.1 Договору за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі 3500 грн. за правову допомогу, а згідно п.3.4 - після набрання судовим рішенням законної сили.

За змістом п.3.2 у суму гонорару включається повний юридичний супровід.

Разом із заявою від 25.11.2021 року представником позивача надано копію Акту прийому-передачі наданих юридичних послуг по адміністративній справі №420/17160/21.

В Акті вказано, що адвокатом надано такі послуги:

Консультація по справі - 1 год.;

Правовий аналіз документів, що стосуються спору - 2 год.;

Вивчення законодавчої бази та судової практики, що регулює спірні правовідносини - 3 год.;

Підготовка та подача позовної заяви по справі - 5 год.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, "розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги".

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Згідно зазначеного вище Висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, "для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги". З цієї підстави суд не може брати до уваги ті послуги, опис яких не є конкретизованим або щодо яких відсутні чітко встановлені результати проведеної роботи.

Судом встановлено, що представником позивача складено та подано позовну заяву.

При цьому, відповідач щодо заявленої суми судових витрат на професійну правничу допомогу не заявив про її співмірність.

Згідно п.1 ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.ч.1,7 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що згідно п.3.2 Договору повний юридичний супровід справи включає, у тому числі супровід в суді апеляційної інстанції, а згідно п.3.4 оплата гонорару здійснюється клієнтом після винесення судом рішення по справі, яке набрало законної сили.

Рішення від 24.11.21р. не набрало законної сили.

Таким чином, наразі підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, незважаючи на те, що наявний опис робіт в Акті прийому-передачі, поданому разом із заявою, щодо опису дій, проведених в суді першої інстанції адвокатом.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в ухваленні додаткового рішення за заявою від 25.11.2021р.

Керуючись ст. ст. 134,139, 241-246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд,-

ухвалив:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення у справі №420/17160/21 за заявою представника Альошина О.В. від 25.11.2021р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскаржується в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Аракелян