Справа № 640/10031/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

03 грудня 2021 року м. Київ№ 640/10031/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (01011, м. Київ, вул. Московська, буд. 45/1, )

про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу від 05.11.2019 № 121 начальника військового інституту телекомунікацій та інформатизації (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом невиходу військовослужбовця інституту на службу" про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - суворої догани;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 05.11.2019 начальника військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) № 226 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення;

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу (по стройовій частині) начальника військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 05.11.2019 № 41 про дострокове розірвання контракту через недисциплінованість та звільнення з військової служби у запас за пунктом "ж" у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на військовій службі (навчанні) на 3 курсі факультету телекомунікаційних систем за спеціальністю "Телекомунікації та радіотехніка".

Ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність оскаржуваних наказів, винесених відповідачем безпідставно, за відсутності доведених доказів на підтвердженням порушення ОСОБА_1 норм Дисциплінарного статуту. Крім того, з посиланням на п.97 Дисциплінарного статуту щодо обов`язку доведення наказу до відома курсанта вказано про те, що зміст оскаржуваних наказів доведено до відома позивача листом від 12.03.2020. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначив про правомірність відрахування через недисциплінованість та подальше звільнення з військової служби у запас ОСОБА_1 . Також звернув увагу суду на зловживання позивачем своїми правами в частині подання завідомо безпідставного позову, оскільки з оскаржуваними наказами був ознайомлений особисто 05.11.2019. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.08.2017 між курсантом ОСОБА_1 , та Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації полковника Степаненка Євгена Олександровича, керівником, було укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - Контракт), за яким, відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", старший сержант ОСОБА_1 , взяв на себе обов`язок проходження військової служби (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом, а керівник - зобов`язався забезпечити йому необхідні для навчання умови, визначені наказами міністра оборони України та Міністра освіти і науки України, статутом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу та іншими актами, а також - забезпечити додержання особистих прав і свобод ОСОБА_1 та прав члені його сім`ї, включаючи надання пільг, гарантій та компенсацій тощо.

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 29.08.2017 № 174 ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу інституту.

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 05.11.2019 №41, відповідно пунктів 3.1, 3.4, наказу Міністра оборони України від 24.12.1997 № 490 (зі змінами) старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 курсанта 3 курсу навчальної групи факультету телекомунікаційних систем, спеціальність - "Телекомунікації та радіотехніка" відраховано з навчання через недисциплінованість та відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас за підпунктом "ж" у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Передумовою винесення вказаного наказу стали акт службового розслідування 1/12/13/75 та наказ від 05.11.2019 № 121 начальника військового інституту телекомунікацій та інформатизації (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом невиходу військовослужбовця інституту на службу" про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - суворої догани.

Винесення оскаржуваних наказів стало підставою звернення ОСОБА_1 з вказаним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Предметом спору у вказаній справі є правомірність наказів відповідача від 05.11.2019 про оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - суворої догани; про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення; про дострокове розірвання контракту через недисциплінованість та звільнення з військової служби у запас за пунктом "ж" у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем ОСОБА_1 .

Звертаючись з позовною заявою від 05.05.2020 про їх скасування, позивач зазначив, що з їх змістом був ознайомлений лише 12.03.2020, отримавши лист з витягом наказу у відповідь на письмовий запит адвоката.

Однак, доказами наявними в матеріалах справи судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 особисто ознайомився з актом службового розслідування № 1/12/13/75, про що свідчить його особистий підпис на останньому аркуші вказаного акту, датованого 05.11.2019, а також особисто ознайомився з наказом начальника інституту №121 від 05.11.2019 про результати службового розслідування, про що свідчить його особистий підпис від 05.11.2019 та отримав витяг з наказу начальника інституту від 05.11.2019 №226 про відрахування з військового інституту та звільнення зі збройних Сил України.

Окрім цього, з рапорта старшого сержанта ОСОБА_1 від 05.11.2019, останній відмовився від проходження служби на солдатських, сержантських посадах в Збройних Силах України після відрахування з інституту. Просив направлення на облік до Солом`янського РВК м. Києва.

Рапортом від 05.11.2019 ОСОБА_1 також підтверджено отримання після відрахування з інституту витяг з наказу №226 від 05.11.2019, припис №1/53/1557 від 05.11.2019, атестат та додаток до атестату про повну середню освіту НОМЕР_2 ; облікову послужну картку до військового квитка.

Натомість, з позовною заявою про оскарження наказів відповідача від 05.11.2019 позивач звернувся до суду лише у травні 2020 року.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те спростовує посилання позивача про те, що до 12.03.2020 він не був обізнаний про своє порушене право наказами відповідача від 05.11.2019.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

Враховуючи, що обставини, викладені в позовній заяві на обґрунтування дотримання позивачем строку звернення до суду були спростовані доказами, отриманими в ході розгляду справи і позивач не надав доказів поважності таких причин пропуску строку звернення, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою без поважних причин.

Посилання позивача на введення в дію карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) є неповажним, оскільки Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» введено в дію 02.04.2020, тобто після спливу строку подання вказаної позовної заяви, згідно п.5 ст.122 КАС України.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 183, 240, 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (01011, м. Київ, вул. Московська, буд. 45/1, ) про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст.ст.293-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська