Справа № 520/17805/21
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 р. № 520/17805/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Директора Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 , Харківського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, третя особа - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати дії Директора Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 щодо вимагання у представника по довіреності оригіналу паспорту довірителя або оригінали інших документів з переліку Закону України «Про єдиний Державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особи, чи її спеціальний статус» - незаконними;

- зобов`язати Харківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги оказати безоплатну вторинну правову допомогу позивачу по цивільній справі №953/15754/21 про виселення громадянки ОСОБА_5 з незаконно займаної житлоплощі та проникнення в житло в інтересах власника майна позивача - інваліда 2 групи та його малолітнього сина, вселення та усунення перешкод користування рухомим та нерухомим майном.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.09.2021 представник позивача по довіреності, ОСОБА_3 , звернулася з заявою до Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання позивачу та його трирічному сину безоплатної вторинної правової допомоги по цивільній справі №953/15754/21, яка знаходиться у провадженні Київського районного суду м. Харкова. Представник Центру у категоричній формі вимагав паспорт позивача, або іншій документ з переліку Закону України «Про єдиний Державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особи, чи її спеціальний статус», хоча позивач надав представнику довіреність, яка передбачає виконувати усі вказані у ній дії без паспорту позивача, бо державний нотаріус вже здійснила усі дії по ідентифікації ОСОБА_1 , про що вказано саме у довіреності, а згідно постанови Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України», паспорт позивач не повинен передавати у треті руки, тому що згідно п. 23 цієї постанови забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу. Тому позивач вважає вимоги директора Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 такими, що порушують права позивача та інвалідів взагалі, які вимушені звертатися до Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 відкрито спрощене провадження в порядку передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія зазначеної ухвали надіслана та вручена відповідачам та третій особі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Представник відповідачів 05.11.2021 надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що невиконання вимог чинного законодавства з питань надання безоплатної вторинної правової допомоги в частині прийняття рішення директором Центру рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги за неповним пакетом документів, які були надані його представником за довіреністю ОСОБА_3 , та відповідно призначення адвоката для надання такого виду правової послуги як представництво у суді, могло б мати наслідком порушення фінансової дисципліни. Прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги відрізняється від прийняття заяви у іншій організації чи установі за результатами її розгляду. Місцевий центр у разі призначення адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний провести оплату за рахунок бюджетних коштів наданих адвокатом правничих послуг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 р. № 465 «Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу» (із змінами). Порушення порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - БВПД) тягне за собою відповідальність за порушення бюджетного законодавства, нецільове використання коштів тощо. Відповідно до Наказу № 60 від 19 липня 2019 року (пункт 6) рішення про надання БВПД або про відмову у її наданні приймається Місцевим центром протягом 10 днів з дня отримання заяви та всіх необхідних документів. Представнику ОСОБА_1 . Паученко К.О. був роз`яснений порядок прийому та розгляду звернень про надання безоплатної вторинної правової допомоги, її надання та норми чинного законодавства з даного питання. Після прийняття заяви про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3 був виданий Талон, в якому зазначено документи, які необхідно додати, їх відсутність унеможливлює розгляд заяви. Станом на день надання відзиву на позовну заяву повний пакет документів позивачем не наданий. Твердження позивача, що вимога працівника Центру до його представника за довіреністю Паученко К.О. надати паспорт громадянина України ОСОБА_1 чи інший документ, що посвідчує його особу, є незаконною не відповідає дійсності. Будь-яка довіреність, у тому числі і довіреність, про яку йде мова у позовній заяві, не містить і не може містити за своїм змістом формулювання «передбачає виконувати усі вказані у ній дії без мого паспорту». Центр не має повноважень на вилучення і взяття у заставу паспорта Клієнта. Це є прямим порушенням законодавства. Позивач вказує, що його, інваліда, змушують віддати паспорт, при цьому не наводить жодного доказу щодо наміру Центру здійснити зазначені дії. Лист Центру від 14 вересня 2021 року №666/01-28, на який посилається позивач у позовній заяві, підтверджує відповідність дій працівників Центру чинному законодавству - у листі роз`яснено про необхідність саме пред`явлення паспорта або іншого документу, що посвідчує особу.

Позивачем до суду 15.11.2021 надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що незаконність дій директору ХМЦНБВПД ОСОБА_2 та її підлеглих - працівників Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, висловлювалася у вимаганні у представника позивача по довіреності, яка вже надала до них свої дані та загальну нотаріальну довіреність з персональними та паспортними даними позивача та отримала талон, оригіналу паспорту довірителя, що також порушує пункту 7 «Методичних рекомендацій щодо організації надання безоплатної правової допомоги місцевими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги», який визначає алгоритм дій під час подання/прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги: «під час подання заяви про надання БВПД пред`являються паспорт або інший документ, що посвідчує особу та/або представника, опікуна, піклувальника. Оскільки представник позивача вже надав свій паспорт та загальну нотаріальну довіреність з паспортними даними позивача, то згідно Методичних рекомендацій щодо організації надання безоплатної правової допомоги місцевими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги паспорт позивача пред`являти не потрібно.

Третя особа, ОСОБА_3 , 03.11.2021 надала до суду пояснення, в яких зазначила, що вимоги директора Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 щодо надання оригіналу паспорта позивача є незаконними, які порушують права людини. Даними вимогами порушено право громадянина на права і свободи та соціальний захист, яке гарантовано ст. ст. 21, 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд встановив наступне.

Представник позивача по довіреності Паученко Катерина Олександрівна 02.09.2021 звернулася з заявою до Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання ОСОБА_1 та його трирічному сину безоплатної вторинної правової допомоги по цивільній справі №953/15754/21, яка знаходиться у провадженні Київського районного суду м. Харкова, про виселення громадянки ОСОБА_5 з незаконно займаної житлоплощі та проникнення в житло в інтересах власника майна позивача - інваліда 2 групи та його малолітнього сина, вселення та усунення перешкод користування рухомим та нерухомим майном.

Представник позивача по довіреності Паученко К.О. отримала талон про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги, де стоїть графа, що представник повинен додатково подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу ОСОБА_1 .

Позивач у позовній заяві зазначив, що представник Центру у категоричній формі вимагав паспорт позивача, або іншій документ з переліку Закону України «Про єдиний Державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особи, чи її спеціальний статус», хоча Черепухін О.В. надав представнику довіреність, яка передбачає виконувати усі вказані у ній дії без паспорту позивача.

Позивач та представник позивача звернулись до відповідача із заявою від 13.09.2021, в якій просили надати аргументовану відповідь, чому позивач або його представник не отримали відповіді за заяву про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02.09.2021.

Листом від 14.09.2021 №666/01-28 Харківський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги повідомив позивача, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо організації надання безоплатної правової допомоги місцевими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженими наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 19.07.2019 №60, встановлено, що під час подання заяви про надання БВПД пред`являються паспорт або інший документ, що посвідчує особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті) такої особи та/або її представника, опікуна, піклувальника. Вказана вище інформація була доведена до відома представника позивача за довіреністю Паученко Катерини Олександрівни, якій був виданий талон про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги №2021-1850178 від 02.09.2021 з зазначенням документу, який необхідно додатково надати для підтвердження права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги і прийняття відповідного рішення щодо поданої заяви. Крім цього, Паученко К.О. в усній формі були роз`яснені положення Методичних рекомендацій стосовно необхідності надання документу, що посвідчує особу саме суб`єкта безоплатної вторинної правової допомоги, а не його представника і надано витяг із Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, в якому зазначений перелік документів, що посвідчують особу. Повідомлено, що рішення стосовно заяви представника позивача від 02.09.2021 про безоплатну вторинну правову допомоги буде прийнято Центром відповідно до вимог порядку розгляду звернень, передбаченого ст. 19 Закону України Про безоплатну вторинну правову допомогу, після надання позивачем повного пакету необхідних документів, що підтверджують право позивача на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідачів, за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок та умови залучення адвокатів до надання безоплатної правової допомоги встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення. Правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації. Безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених вказаним Законом.

Статтею 13 цього Закону визначено поняття безоплатної вторинної правової допомоги. Безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід їхньої сім`ї нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 вказаного Закону.

Статтею 15 вказаного Закону визначено, що суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги та адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги» у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно з частини 3 вказаної статті якщо особа належить до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 вказаного Закону, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги і письмово повідомляє про це особу або її законного представника, а також суд, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься представництво інтересів особи.

Відповідно до частини 4 вказаної статті, якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз`ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Статтею 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено перелік повноважень центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Так, центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги: 1) приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; 2) забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу; 3) забезпечує участь захисника при здійсненні досудового розслідування та судового провадження у випадках, коли захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії; 4) забезпечує участь захисника у розгляді справи про адміністративне правопорушення; 5) забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 6) укладає контракти з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на постійній основі; 7) укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на тимчасовій основі (на підставі окремих договорів про надання послуг); 8) видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 9) приймає рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону; 10) подає клопотання до Координаційного центру з надання правової допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 24 цього Закону; 11) приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги; 12) подає Координаційному центру з надання правової допомоги звіти про свою діяльність; 13) виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Підстави для відмови у наданні безоплатної вторинної правової допомоги визначено статтею 20 Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 вказаного Закону; особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу; вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними; особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

Частиною 1 статті 21 передбачено, що після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

Стаття 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначає порядок подання звернень про надання безоплатної вторинної правової допомоги. Відповідно до частини 4 цієї статті разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Механізм організації надання безоплатної вторинної правової допомоги місцевими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги суб`єктам права на таку допомогу, визначеним пунктами 1, 2, 8 - 12 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" визначено Методичними рекомендаціями щодо організації надання безоплатної правової допомоги місцевими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженим спільним наказом Міністерства юстиції України та Координаційного центру з надання правової допомоги №60 від 19.07.2019 (надалі - також Методичні рекомендації).

Згідно з п. 7 Методичних рекомендацій під час подання заяви про надання БВПД пред`являються паспорт або інший документ, що посвідчує особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті) такої особи та/або її представника, опікуна, піклувальника.

Підпунктом 2 пункту 7 Методичних рекомендацій осіб з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, додаються: пенсійне посвідчення або посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги, або довідка медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) про встановлення інвалідності; довідка про розмір пенсії або довідка про розмір соціальної допомоги, що призначається замість пенсії за останній місяць, що передує даті звернення.

Відповідно до п. 10 Методичних рекомендацій інформація про результати перевірки належності особи до суб`єктів права на БВПД зазначається працівником Відділу 1/Бюро у пункті 5 розділу III РКЗК.

Якщо за результатами перевірки належності особи до однієї з вразливих категорій осіб, визначених статтею 14 Закону, встановлено, що особа:

- належить до вразливих категорій осіб, визначених статтею 14 Закону та подала необхідні документи, що підтверджують таку належність, працівник Відділу 1/Бюро готує проект наказу місцевого центру про надання БВПД за формою, встановленою у додатку 6 до цих Методичних рекомендацій;

- не належить до вразливих категорій осіб, визначених статтею 14 Закону, працівник Відділу 1/Бюро готує проект наказу місцевого центру про відмову в наданні БВПД за формою, встановленою у додатку 7 до цих Методичних рекомендацій, де зазначаються, зокрема, підстави такої відмови.

Про прийняте рішення клієнт / представник клієнта інформується шляхом повідомлення за формою, встановленою у додатку 8 до цих Методичних рекомендацій.

Таким чином, у разі звернення особи із заявою про отримання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідний працівник відбирає у особи заяву про оброблення персональних даних, якщо звернення про отримання безоплатної правової допомоги не складене у письмовому виді - допомагає скласти відповідне звернення, вносить відомості про клієнта до реєстраційної картки клієнта, видає талон про прийняття звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги в якому зазначає перелік отриманих документів та перелік документів, які необхідно додати додатково, а також роз`яснює, що рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або відмову у її наданні приймається місцевим центром протягом 10 днів з дня отримання звернення та всіх необхідних документів, про що буде поінформовано додатково. Якщо питання, з яким звернувся клієнт, не потребує надання безоплатної вторинної правової допомоги, працівник надає роз`яснення щодо способів отримання безоплатної первинної правової допомоги (юридичної консультації), спрямовує таку особу до суб`єкта (суб`єктів) надання безоплатної первинної правової допомоги, що здійснює свою діяльність на відповідній території, зазначає його (їх) найменування та видає талон для отримання безоплатної первинної правової допомоги (юридичної консультації).

Однак, як встановлено судом, відповідачем не дотримано вказаного порядку прийняття звернень про отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Аналізуючи звернення представника позивача та дії відповідача, суд звертає увагу на те, що у відповіді відповідача від 14.09.2021 №666/01-28 на заяву ОСОБА_1 щодо відповіді про надання безоплатної вторинної допомоги рекомендовано позивачу надати повний пакет документів, що підтверджують право позивача на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Стосовно тверджень відповідача про те, що представником позивача до заяви не подано паспорту ОСОБА_1 , суд зазначає, що відповідно до Методичних рекомендацій від 19.07.2019 №60, встановлено, що під час подання заяви про надання БВПД пред`являються паспорт або інший документ, що посвідчує особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті) такої особи та/або її представника, опікуна, піклувальника.

Отже, під час подання заяви пред`являються паспорт або інший документ, що посвідчує особу такої особи та/або її представника, опікуна, піклувальника. Оскільки заява подавалась представником, при цьому факт належності особи позивача до категорії осіб, визначених в ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», які мають право на БВПД, підтверджується відповідними документами, які додані до заяви позивача, тому вимога відповідача додатково надати паспорт ОСОБА_1 є необґрунтованою.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить висновку про не дотримання відповідачем визначеного законодавством порядку прийняття звернень про отримання безоплатної вторинної правової допомоги та, як наслідок, неналежний розгляд відповідачем заяви позивача про надання безоплатної вторинної допомоги від 02.09.2021 №2021-1850178, оскільки відповідачем не прийнято наказу відповідної форми згідно Методичних рекомендацій №60.

Суд зазначає, що відповідь Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 14.09.2021 №666/01-28 на заяву позивача від 13.09.2021 не є рішенням про відмову у наданні безоплатної вторинної допомоги.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо не розгляду заяви представника позивача від 02.09.2021 про надання безоплатної вторинної правової допомоги у встановлений законодавством спосіб є протиправними.

При цьому порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 02.09.2021 про надання безоплатної вторинної правової допомоги по суті із врахуванням встановлених та викладених судом висновків у цій справі.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Директора Харківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Харківського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 3 пов., м. Харків, 61022, ), третя особа - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Харківського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо неналежного розгляду заяви представника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , від 02.09.2021 про надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Зобов`язати Харківський міський центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги розглянути заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , від 02.09.2021 про надання безоплатної вторинної правової допомоги по суті із врахуванням встановлених та викладених судом висновків у цій справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин