Справа № 420/21243/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
02 грудня 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року зазначену позовну заяву було залишено без руху та позивачу наданий семиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом надання належним чином завірених копій документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідно до зауважень викладених в ухвалі суду; надання доказів на підтвердження сплати судового збору.
29 листопада 2021 року від позивача на виконання ухвали суду надійшла заява, в якій позивач з посиланням на п. 1, 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вказує, що звільнений від сплати судового збору. Також позивач вказує, що відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. 8 ст. 171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ Про судовий збір ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В заяві наданій на усунення недоліків, позивач вказує, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до п. 1, 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Разом з тим, п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір не звільняє особу від обов`язку щодо сплати судового збору в справах за іншими позовними вимогами.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження №12-301гс18) дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Також, в постанові від 10 січня 2019 року по справі № 728/2955/18 Верховний Суд зазначив, що починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.
З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, а тому положення п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір не розповсюджується спірні правовідносини.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
В той же час, в позовній заяві позивач вказує, що з 23.06.2014 року по 30.11.2019 року проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Проте, будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач, ОСОБА_1 , є військовослужбовцем та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 станом на дату звернення до позовної заяви та заяви, наданій на виконання ухвали суду, не надано.
Також, в позовній заяві позивач просить суд, зокрема, визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року.
Проте, всупереч приписам КАС України в позовній заяві не зазначено та не надано доказів, зокрема, щодо застосування Військовою частиною НОМЕР_1 , грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, а незастосування січня 2008 року.
Проте, в позовній заяві не зазначено та не надано доказів на підтвердження нарахування та виплати ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 30.11.2019 року та доказів незастосування чи відмови у застосуванні щомісячної фіксованої індексації 3904,53 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
Відповідно до п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
Згідно ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Таким чином, приписи КАС України не звільняють позивача від обов`язку надати разом з позовною заявою докази в обґрунтування позовних вимог.
В той же час, позивачем до суду не надано будь-яких доказів, які підтверджували б, що ним здійснено усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання доказів, письмово не повідомлено про неможливість надання доказів, не зазначено причин, з яких такі докази не можуть бути подані позивачем разом з позовною заявою.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких підстав, позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, слід повернути позивачу.
Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст. 243, 248 КАС України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України.
Суддя О.А. Левчук