Справа № 160/23669/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 грудня 2021 року Справа 160/23669/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради, в якій позивач просить:

- визнати незаконним рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради, оформлене протоколом від 21.09.2020 та висновком від 21.09.2020 № 607, а саме, що під час оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 стан дитини не відповідає критеріям для встановлення категорії дитина з інвалідністю підгрупи А;

- скасувати рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради, оформлене протоколом від 21.09.2020 та висновком від 21.09.2020 № 607, що під час оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 стан дитини не відповідає критеріям для встановлення категорії дитина з інвалідністю підгрупи А;

- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради провести повторне засідання з розгляду питання надання ОСОБА_2 категорії Дитина з інвалідністю підгрупи А віком до 18 років;

- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради встановити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 категорію Дитина з інвалідністю підгрупи А віком до 18 років;

- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради визначити часом настання інвалідності підгрупи А у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , день надходження до комісії документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям;

- стягнути з Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ОСОБА_1 , її законного представника 50 000 (п`ять десять тисяч) грн. у якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частинами першою, п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2ст. 122 КАС України).

Слід зазначити, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Суддя зазначає, що під поважними причинами пропуску строку на оскарження слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд звертає увагу, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджується з рішенням лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради, оформленим протоколом від 21.09.2020 та висновком від 21.09.2020 № 607, про який позивача, як вказано у позові, було повідомлено відповідачем після проведення засідання лікарсько-консультативної комісії, тобто 21.09.2020р.

При цьому, позов про оскарження таких рішень відповідача подано до суду лише 29.11.2021 року, тобто з пропуском встановленого ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, позивач не подав такої заяви про поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із такими позовними вимогами з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому згідно з ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причини його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію даної ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кальник