Справа № 540/7169/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/7169/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії в розмірі 80% сум грошового забезпечення, зазначених у довідці Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 25.08.2021 № 9/3-772 та згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в основному розмірі 80% суми грошового забезпечення з урахуванням рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 540/2398/19 та довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 25.08.2021 № 9/3-772, починаючи з 1 квітня 2019 року, з урахуванням проведених раніше виплат.

Ухвалою від 22.11.2020 року позовну заяву залишено без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про усунення недоліків - подання до суду доказів сплати судового збору у сумі 908,00 грн або відкоригованої згідно сплаченого судового збору позовної заяви.

29.11.2021 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем подано заяву про усунення недоліків.

В заяві позивач не погоджується з обов`язком щодо сплати судового збору, стверджуючи про те, що в позові заявлено лише одну вимогу немайнового характеру. Виплата ж пенсії з розрахунку 80% грошового забезпечення встановлена рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року в справі №540/2398/19, а тому не потребує дослідження окремих доказів, постановлення рішення, та, взагалі відповідачем не оспорюється вказаний факт.

На підставі наведеного, позивач просить відкрити провадження в справі.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого клопотання позивача суд виходить з наступного.

Так, як вже було зазначено в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач просить захистити порушені права шляхом:

- зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 25.08.2021 № 9/3-772;

- провести перерахунок пенсії в наступному порядку: з розрахунку 80% грошового забезпечення.

Таким чином позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру (щодо права на проведення перерахунку та щодо способу його проведення), кожна з яких потребує дослідження окремих доказів та підлягає вирішенню при прийнятті рішення по суті спору.

Те, що дві позовні вимоги вказані позивачем в одному текстовому масиві жодним чином не зменшує предмет судового дослідження та обставин, що мають бути з`ясовані під час судового розгляду. Для прикладу, суд зазначає, що в разі заявлення позову з вимогою щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки, з`ясуванню під час судового розгляду підлягає лише право особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення працюючої на аналогічній посаді особи. Натомість, в разі заявлення вимоги про перерахунок пенсії зі вказівкою відсотку грошового забезпечення, який має бути враховано при перерахунку - суд зобов`язаний встановити право особи на отримання пенсії у конкретно визначеному відсотку, тобто з`ясувати розмір первинно призначеної пенсії в відсотковому значенні, наявні зміни у нормативно-правовому регулюванні вказаного питання (що, можливо, зумовили право позивача на підвищення відсотку) та перевірити чи відповідають дії органу пенсійного фонду України при перерахунку чинному, станом на дату такого перерахунку, нормативно-правовому регулюванню.

Наведеним спростовуються аргументи ОСОБА_1 стосовно того, що об`єм судового дослідження при зазначенні вимоги щодо зобов`язання відповідача перерахувати пенсію з розрахунку 80 % грошового забезпечення не змінюється.

Правова позиція ОСОБА_1 відносно того, що рішенням суду від 17.12.2019 року в справі №540/2398/19 визнано довічне право особи на отримання пенсії з розрахунку 80% грошового забезпечення є помилковою в силу наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Аналіз даної норми свідчить, що судовому захисту підлягають лише порушене право, свобода або інтерес особи, при чому такі порушення мають полягати у відповідних правових наслідках у вигляді зміну стану прав та обов`язків позивача або створення об`єктивних перешкод у реалізації законного інтересу відповідної особи, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 10.3 Пленуму Вищого адміністративного суд України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. (Правова позиція Верховного Суду України, постанова у справі № 6-951-цс 16 від 24.05.2017).

Зокрема Верховний Суд України дійшов висновку, що суд не має права забороняти щось на майбутнє з двох причин, оскільки: для захисту права суду необхідний факт його порушення, а чи відбудеться це у майбутньому - невідомо; способи захисту порушеного права не абстрактні і формулюються позивачем не як завгодно, а визначені виключно законом. Тому, якщо законом не передбачено такого способу захисту права "як зобов`язати посадову особу органу державної влади вчиняти певні дії в майбутньому", то у задоволенні такої позовної вимоги суду слід відмовити.

Отже, чинні норми процесуального законодавства виключають можливість суду зобов`язувати суб`єкт владних повноважень вчиняти дії на майбутнє, зокрема й щодо довічного зобов`язання ГУ ПФУ перераховувати пенсію ОСОБА_1 з розрахунку 80 відсотків грошового забезпечення. Як зазначено вище, неодмінною умовою судового захисту є факт порушення прав позивача, а тому рішення суду від 17.12.2019 року не забезпечує захист позивача від порушень, які можуть мати місце в майбутньому, оскільки суд не міг передбачити їх існування.

Крім наведеного, згідно змісту описової частини рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року в справі №540/2398/19, предметом судового дослідження були дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 проведеного в березні 2018 року відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 21.02.2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», згідно Постанови КМУ № 704 на підставі довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05.03.2018 р. № 3.3/2270/Ярм.

За наслідками розгляду справи судом прийнято рішення відносно даного конкретного випадку протиправної поведінки відповідача - щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 року на підставі іншої довідки - Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05.03.2018 р. № 3.3/2270/Ярм.

В даному ж випадку, предмет дослідження є іншим.

Також, щодо аргументів відповідача відносно того, що застосуванню при вирішенні даної справи підлягають висновки суду, сформовані в рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року в справі №540/2398/19, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведених норм преюдиційного значення набувають виключно встановлені судовим рішенням факти, а не правові висновки суду та/або результат розгляду конкретної справи.

На користь такого висновку свідчить частина сьома статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

З питання застосування частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд вже неодноразово формулював висновки. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 зробила висновок щодо застосування норми четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Тобто, в незалежності від висновків суду в справі №540/2398/19, під час нового судового розгляду, суд має наново оцінити обгрунтованість кожної з заявлених позивачем вимог.

А тому, вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 25.08.2021 № 9/3-772 та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з розрахунку 80% грошового забезпечення є двома вимогами немайнового характеру, за кожну з яких має бути сплачено судовий збір.

Щодо посилань відповідача на правові позиції сформовані Верховним Судом в постановах від 12.11.2019 року по справі №640/21330/18 та від 05.06.2020 року №280/2161/19, суд зазначає, що обставини даних справ не є релевантними обставинам даної справи ані за предметом судового розгляду, ані за сторонами, ані за принципами правозастосування.

Так, відповідно суті сформованих в наведених справах висновків, вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), як способу усунення наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності, є однією вимогою.

З наведеного припису вбачаєтсья, що вимога ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії в розмірі 80% сум грошового забезпечення та зобов`язати його здійснити перерахунок у вказаний спосіб є однією позовною вимогою, оскільки складається з вимоги про визнання протиправними дій, як передумови для застосування судового захисту та способу усунення наслідків протиправності цих дій.

Таким самим чином й вимога про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 25.08.2021 № 9/3-772 та зобов`язання здійснити перерахунок на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 25.08.2021 № 9/3-772, починаючи з 1 квітня 2019 року, з урахуванням проведених раніше виплат є другою, окремою позовною вимогою.

Тому, позивачем заявлено саме дві позовні вимоги.

В додаток до викладеного, суд зазначає, що відповідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, ініціатором судового провадження виступає позивач - особа, яка вважає свої права такими, що підлягають захисту.

Згідно приписів ч.3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу наведеного в сукупності слід дійти висновку, що звернення особи до суду з позовною заявою, а також підтримання заявлених вимог під час судового розгляду є диспозитивним правом позивача, як і обрання ним способу судового захисту, а тому, якщо позивач вважає, що заявлена ним вимога щодо розміру відсоткового значення пенсії не потребує постановлення окремого рішення - він має право прибрати вказану вимогу зі складу позовних вимог, що звільніть його від необхідності сплати за неї судового збору.

Натомість, ОСОБА_1 , хоч і стверджує про відсутність необхідності прийняття судового рішення щодо означеної вимоги, проте, пропозицією суду щодо коригування прохальної частини позову не скористався, наполягає на розгляді справи в первинно заявленій редакції. А тому, у позивача наявний обов`язок щодо сплати судового бору за дві заявлені ним позовні вимоги.

Дослідивши подані позивачем документи, судом з`ясовано, що докази сплати судового збору за другу позовну вимогу в них відсутні.

Таким чином, недоліки позовної заяви, яку залишено без руху позивачем не усунуто.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк .

Одночасно, суд звертає увагу позивача на ч. 8 ст. 169 КАС України згідно з якою повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом..

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя О.В. Ковбій