Справа № 303/9567/21
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/9567/21
номер рядка стат.звіту - 131
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді Монич В.В.
секретар судового засідання Годьмаш О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Мукачево адміністративну справу

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )
до відповідача громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2
про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,
За участю:
представника позивача ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )
перекладача Хассан Ахмад Пак

в с т а н о в и в :
03 грудня 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позов мотивує тим, що відповідач був затриманий 02.12.2021 року під час спроби незаконного, поза пунктами пропуску, в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, перетину державного кордону в України в Румунію на напрямку 364 прикордонного знаку у межах контрольованого прикордонного району на території Рахівського району Закарпатської області, ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_2 прикордонного загону. Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП. В подальшому його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач до України потрапив незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон, про що свідчить відсутність інформації у відомчих Базах даних інформації щодо перетину державного кордону України. До центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту не звертався, наміру залишатися в Україні для подальшого проживання не мав, так-як намагався незаконно перетнути державний кордон, усвідомлюючи, що такими діями порушуватиме законодавство України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні в присутності перекладача, позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що дійсно намагався перетнути кордон з України в Румунію, оскільки хотів виїхати до країн Євросоюзу, також зазначив, що не звертався із заявою для визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту в Україні і не мав наміру залишитися для проживання в Україні, родичів та знайомих на території України не має.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
В ході судового розгляду справи встановлено та підтверджено доказами (протоколом про адміністративне затримання від 02.12.2021 року), що відповідач, 02.12.2021 року під час спроби незаконного, поза пунктами пропуску, в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, перетину державного кордону в України в Румунію на напрямку 364 прикордонного знаку у межах контрольованого прикордонного району на території Рахівського району Закарпатської області, ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 27 прикордонного загону. В подальшому відповідача було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Відповідно до вимог частини третьої статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно з частиною другою статті 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
За змістом статті 6 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземця або особу без громадянства може бути визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або їм може бути надано тимчасовий захист у порядку, встановленому законом.
Нормами пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про біженців та осіб,які потребують додаткового або тимчасового захисту» передбачено, що довідка про звернення за захистом в Україні - це документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
За приписами ч. 4ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
Судом встановлено, що відповідач - громадянки Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , до України потрапив незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають право на перетин державного кордону України, суд приходить до висновку про задоволення даного позову.
Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд, -

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) до відповідача громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: пункт тимчасового тримання 27 прикордонного загону (89600 м.Мукачево, вул.Недецеї, 45) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задоволити.
Затримати громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до 6 (шість) місяців, а саме до 02.06.2022 року.
Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.
Рішення може бути оскаржено у десятиденний строк із дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.289, п.15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: пункт тимчасового тримання 27 прикордонного загону (89600 м.Мукачево, вул.Недецеї, 45.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2021 року.

Головуючий В.О.Монич