Справа № 640/14912/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до начальника Генерального штабу Збройних Сил України генерал-лейтенанта Корнійчука Сергія Петровича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача начальник Головного управління персоналу - заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України генерал-майор Лисенко Ігор Євгенович про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до суду, в якому просять:

- визнати протиправною бездіяльність начальника Генерального штабу Збройних Сил України щодо не скасування наказу начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.05.2019 №124 щодо увільнення від займаної посади і зарахування у розпорядження начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України майора ОСОБА_1 та старшого лейтенанта ОСОБА_2 ;

- зобов`язати начальника Генерального штабу Збройних Сил України скасувати § 4 наказу Начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.05.2019 №124 щодо увільнення від займаної посади і зарахування у розпорядження начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України майора ОСОБА_1 та старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача були наявні всі законодавчо мотивовані підстави для скасування наказу начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.05.2019 №124, оскільки 24.04.2019 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно позивачів змінено на заставу. При цьому, оскаржуваний наказ суперечить ст. 91-1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, оскільки у межах спірних правовідносин позивачів слід було відсторонити від виконання ними повноважень, а не увільнювати від займаної посади та зараховувати у розпорядження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначив, що наказ начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.05.2019 №124 видано у межах повноважень та у спосіб, визначений приписами Положеннями про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 у редакції, яка станом на момент прийняття вказаного наказу. Крім того, з моменту видання оскаржуваного наказу до моменту розгляду справи судом будь-яких документів, які б підтверджували можливість призначення (переміщення) зазначених військовослужбовців або ухвал про зміну запобіжного заходу встановленим порядком на адресу Генерального штабу Збройних Сил України та Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України не надходило.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянти вказують, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно позивачів було змінено на заставу відповідно до приписів ст.202 КПК України. Наголошує, що оскаржуваний наказ суперечить ст. 91-1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалами Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2019 у справах №219/4057/19 та №219/4058/19 визначено:

- обрати запобіжний захід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» Південно-східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (Донецька область, м. Бахмут, вул. Ціолковського, буд. 4) строком на 60 (шістдесят) днів з 12.04.2019 року по 10.06.2019 року включно; визначено підозрюваному ОСОБА_1 заставу в розмірі 96050,00 грн, що складає п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_1 процесуальних обов`язків;

- обрано запобіжний захід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» Південно-східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (Донецька область, м. Бахмут, вул. Ціолковського, буд. 4) строком на 60 (шістдесят) днів з 12.04.2019 року по 10.06.2019 року включно; визначено підозрюваному ОСОБА_2 заставу в розмірі 96 050,00грн., що складає п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_2 процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, наказом начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.05.2019 №124, відповідно до пп. 13 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України старшого лейтенанта ОСОБА_2 , заступника командира роти морально-психологічного забезпечення автомобільної роти 101 окремої бригади охорони Генерального штабу Збройних Сил України Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України; майора ОСОБА_1 , старшого помічника начальника оперативного відділення штабу 101 окремої бригади охорони Генерального штабу Збройних Сил України Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України - увільнено із займаних посад і зараховано у розпорядження начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України з 12.04.2019 та утримувати у списках особового складу 101 окремої бригади охорони Генерального штабу Збройних Сил України Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України.

Надалі, позивачами подано до начальника Генерального штабу Збройних Сил України генерал-лейтенанта Корнійчука С.П. скаргу від 30.04.2020, в якій просили визнати протиправним та скасувати § 4 наказу начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.05.2019 №124 щодо увільнення від займаної посади і зарахування у розпорядження начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України майора ОСОБА_1 та старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Листом від 15.08.2020 №321/кц/3588 тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України полковником Андріюком О. повідомлено позивачів про те, що відповідно до ухвал Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2019 у справах №219/4057/19 та №219/4058/19 у кримінальному провадженні №0000121 від 08.04.2010 у разі внесення застав, у відповідних розмірах, старший лейтенант ОСОБА_2 та майор ОСОБА_1 підлягають звільненню з-під варти та на них покладаються зобов`язання, у тому числі не відлучатись за межі м. Бахмут Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду. Зазначена вимога унеможливлює прийняття кадрового рішення щодо призначення (переміщення) позивачів на посади до м. Києва, на яких останні перебували до зарахування у розпорядження, а також виконання ними функціональних обов`язків за посадою в м. Києві. У даному листі також зауважено, що завірених встановленим чином копій ухвал (постанов) суду про зміну запобіжних заходів щодо лейтенанта ОСОБА_2 та майора ОСОБА_1 на адресу Генерального штабу Збройних Сил України не надходило.

Вважаючи порушеними власні права та охоронювані законом інтереси, позивачі звернулися з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні підстави для задоволення скарги позивачів, оскільки станом на 08.05.2019 по відношенню до позивачів діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

За змістом ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (надалі - Положення №1153/2008 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

У силу пп. 13 п. 116 Положення №1153/2008, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо стосовно військовослужбовців застосовано запобіжні заходи кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою чи за вироком суду застосовані такі покарання, як арешт або тримання в дисциплінарному батальйоні до скасування чи зміни запобіжного заходу або до винесення судом вироку чи відбування покарання.

З матеріалів справи вбачається, що вищенаведені законодавчі положення слугували підставою для прийняття начальником Головного управління персоналу - заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) наказу від 08.05.2019 №124.

Ухвалами Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2019 у справах №219/4057/19 та №219/4058/19 до лейтенанта ОСОБА_2 та майора ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалами Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті від 23.04.2019 у справах №219/4057/19 та №219/4058/19 ухвали слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2019 скасовано та постановлено нові, якими:

- обрано запобіжний захід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 (шістдесят) днів з 12.04.2019 по 10.06.2019 включно; визначено підозрюваному ОСОБА_1 заставу в розмірі 38420 грн, що складає двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_1 процесуальних обов`язків;

- обрано запобіжний захід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 (шістдесят) днів з 12.04.2019 по 10.06.2019 включно; визначено підозрюваному ОСОБА_2 заставу в розмірі 38420 грн, що складає двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_2 процесуальних обов`язків.

Разом із тим, відповідно до довідки про звільнення серії ДОН №02209 та серії ДОН №02208 (а.с.22-23) позивачі утримувалися в установі Державної кримінально-виконавчої служби України з 12.04.2019 по 24.04.2019 звідки звільнені на підставі ст.ст.182, 202 КПК України, ст.20 Закону України «Про попереднє ув`язнення», у зв`язку зі сплатою суми застави визначеної в рішенні суду на адресу ТУ ДСА України в Донецькій області, з покладанням певних обов`язків.

Відповідно до абзацу 3 ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З викладеного вбачається, що станом на момент прийняття начальником Головного управління персоналу - заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України наказу від 08.05.2019 №124, враховуючи приписи ст.202 КПК України та сплату застави, по відношенню до позивачів застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Крім того, відповідно до приписів пп. 13 п. 116 Положення №1153/2008 чітко визначено, що зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається до скасування чи зміни запобіжного заходу або до винесення судом вироку чи відбування покарання.

В даному випадку відбулася зміна запобіжного заходу із тримання під вартою на заставу згідно положень ст.202 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що станом на 08.05.2019 у начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України були відсутні законодавчо мотивовані підстави для прийняття наказу від 08.05.2019 №124 по відношенню до позивачів.

Відповідно до пп. 17 п. 10 Положення про Генеральний штаб Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 30.01.2019 №23/2019, начальник Генерального штабу Збройних Сил України скасовує повністю чи в окремій частині накази керівників структурних підрозділів Генерального штабу, що суперечать Конституції України, іншим актам законодавства України, наказам Міністерства оборони, наказам Головнокомандувача Збройних Сил України та наказам Генерального штабу.

З вищевикладеного вбачається, що у відповідача були наявні підстави для задоволення скарги позивачів, оскільки станом на 08.05.2019 по відношенню до позивачів не діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, у разі якщо відпали обставини, внаслідок яких військовослужбовця зараховано у розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, такий військовослужбовець підлягає призначенню на посаду, відповідно до п. 117 Положення №1153/2008, натомість суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність начальника Генерального штабу Збройних Сил України щодо не скасування наказу начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.05.2019 №124 щодо увільнення від займаної посади і зарахування у розпорядження начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України майора ОСОБА_1 та старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Зобов`язати начальника Генерального штабу Збройних Сил України скасувати § 4 наказу Начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.05.2019 №124 щодо увільнення від займаної посади і зарахування у розпорядження начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України майора ОСОБА_1 та старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03.12.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова