Справа № 640/4176/21
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 грудня 2021 року м. Київ № 640/4176/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві,

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві(далі - відповідач/ГУ ПФУ у м. Києві), в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України з м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), яка полягає у неприйняті рішення про проведення у відповідності до статей 43, 51, 55 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунку і виплати (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 10.11.2020 р. №ВСЗ/5666, виготовленої Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, без обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01 квітня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), у відповідності до статей 43, 51, 55 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" провести перерахунок і виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 92 процентів загальної суми грошового забезпечення, визначеної на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 10.11.2020 р. №ВСЗ/5666, виготовленої Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, без обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01 квітня 2019 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки від 10.11.2020 року №ВСЗ/5666, виданої Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно довідки від 10.11.2020 року №ВСЗ/5666, виданої Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду м. Києва від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві починаючи з 1 квітня 2019 року виплачувати пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром.

Перевіривши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути ухвалене додаткове рішення, є вичерпним.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 по справі № 818/1783/17 зазначив, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги. Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. При цьому додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом. Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі № 1540/4122/18.

Отже, для ухвалення додаткового рішення у справі обов`язковим є з`ясування питання, чи не призведе ухвалення додаткового рішення до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав, оскільки додаткове судове рішення не може змінювати по суті основного рішення в справі.

Так, у рішенні від 07.06.2021 року дійшов до висновку про передчасність позовних вимог в цій частині та про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії без обмеження максимального її розміру.

Аналіз предмету позову у цій справі та змісту рішення суду дає підстави для висновку, що судом вирішено усі позовні вимоги, заявлені позивачем. При ухваленні рішення судом вирішено питання щодо всіх заявлених позовних вимог, а також встановлено спосіб його виконання шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Разом з тим, суд зазначає, що встановлення нових обставин, надання їм оцінки та вирішення питань, які не входили до предмету спору у справі, не допускається шляхом ухвалення додаткового судового рішення. Вимога позивача через процедуру ухвалення додаткового судового рішення фактично змінити відповідача та спосіб виконання рішення по справі спрямована на зміну ухваленого судового рішення у справі, що суперечить вимогам статті 252 КАС України.

Відтак, проаналізувавши доводи заяви та норму ст. 252 КАС України суд дійшов висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення суду. Тому у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В АЛ И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Суддя І.П. Васильченко