Справа № 440/9721/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/9721/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрадиція" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

25.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротрадиція" (далі - ТОВ "Агротрадиція"/позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 26.07.2021 №2902180/39165800; зобов`язання ДПС України зареєструвати у ЄРПН податкову накладну від 30.06.2021 №1, датою її подання, якою є 14.07.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення від 26.07.2021 №2902180/39165800 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.06.2021 №1, мотивоване відсутністю рахунку-фактури, є протиправним, оскільки квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містила переліку документів, які необхідно надати для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, при цьому після зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ «Агротрадиція» надіслано контролюючому органу пояснення та документи, якими підтверджено інформацію, зазначену у податковій накладній та реальність здійснення господарської операції. Щодо посилання податкового органу на відсутність рахунку-фактури, позивач зауважував, що укладений ТОВ «Агротрадиція» із контрагентом договір не містить обов`язку позивача виписувати контрагенту рахунок-фактуру, крім того, на день подання позивачем повідомлення та копій документів на підтвердження інформації, що зазначена у податковій накладній, строк оплати за надані позивачем послуги не настав, що узгоджувалося зі строками для оплати, зазначеними у договорі, а податкова накладна, реєстрація якої зупинена, була складена за фактом надання позивачем послуг, а не проведення оплати.

2. Стислий зміст заперечень відповідачів

17.09.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 70-74/, в якому представник відповідачів заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з огляду на правомірність та обґрунтованість спірного рішення. Представник відповідачів зауважував, що у ході опрацювання документів, поданих позивачем до зупиненої податкової накладної №1 від 30.06.2021, встановлено, що в порушення п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, платником податку не надано рахунку-фактури. Звертав увагу також на те, що позовні вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасними, оскільки суд не може перебирати компетенцію контролюючого органу та надавати оцінку та враховувати документи, що не були надані платником для розгляду Комісією.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

30.04.2021 між ТОВ "Агротрадиція" (виконавець) та ТОВ "Агрофірма Престиж" (замовник) укладено договір № 30/04/1 від 30.04.2021 /а.с. 50-52/, за умовами якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати останньому послуги з обробки земельної ділянки - культивація (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти фактично надані виконавцем послуги та сплатити їх вартість на умовах, визначених даним договором (п. 1.1.). З метою підтвердження факту надання послуг сторони складають та підписують Акт приймання-передачі наданих послуг (п. 2.3.) Загальна вартість послуг складає 300 000,00 грн , в т.ч. ПДВ 50000,00 грн, остаточна вартість договору визначається при підписанні сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг (п. 4.1.). Сторони погодили наступний порядок розрахунків за цим договором - 100 % вартості замовлених Замовником послуг сплачується в безготівковій формі на поточний рахунок Виконавця протягом 30 днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг (п. 4.3.).

Відповідно до Акту надання послуг № 6 від 30.06.2021 ТОВ "Агротрадиція" були надані послуги культивації на суму 300000,00 грн, у тому числі ПДВ - 50000,00 грн /а.с. 53/.

За першою подією - надання послуг за Актом надання послуг № 6 від 30.06.2021 позивачем складено податкову накладну №1 від 30.06.2021 на суму 300000,00 грн, у тому числі ПДВ 50000,00 грн, яка направлена на реєстрацію у ЄРПН /а.с. 15-16/.

Після надіслання податкової накладної на реєстрацію платником податку отримано квитанцію від 14.07.2021 /а.с 17/, в якій зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 30.06.2021 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено, що показник "D"=12.8674%, "Р"=0 /а.с. 17/.

Позивачем складено та подано повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, №1 від 21.07.2021 /а.с. 18/, до якого додано:

- пояснення у довільній формі /а.с. 20-22/;

- договір про надання послуг № 30/04/1 від 30.04.2021 /а.с.24, 94 - 95/;

- акт надання послуг № 6 від 30.06.2021 /а.с. 25, 97/;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 104 №бн від 20.07.2021 /а.с. 26, 96 (зворот)/;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 105 №бн від 20.07.2021 /а.с. 27, 96/;

- свідоцтво про реєстрацію машини на трактор колісний ХТЗ-24021 серія НОМЕР_1 від 17.03.2016 /а.с. 28, 90/;

- штатний розпис станом на 01.01.2021 №бн від 01.01.2021 /а.с. 29, 90 (зворот)/.

Із витягу з протоколу засідання ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.07.2021 №141 /а.с. 82/ слідує, що у ході опрацювання копій первинних документів, поданих ТОВ "Агротрадиція" до податкової накладної № 1 від 30.06.2021 на реалізацію послуг по культивації встановлено, що платником порушено п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, а саме відсутній рахунок-фактура. Запропоновано прийняти рішення про відмову реєстрації податкової накладної № 1 від 30.06.2021 ТОВ "Агротрадиція".

Комісією Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №2902180/39165800 від 26.07.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних /а.с. 84/.

Підставою для прийняття наведеного рішення визначено ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладних. При цьому у рішенні міститься додаткова інформація, що відсутній рахунок-фактура.

04.08.2021 позивачем подано скаргу на рішення №2902180/39165800 від 26.07.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних /а.с. 32/.

Крім того, позивачем подано доповнення до скарги /а.с.35-39/, в якому зазначено, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є протиправним, оскільки у договорі № 30/04/1 від 30.04.2021 відсутнє будь-яке згадування про рахунки-фактури.

Рішенням від 09.08.2021 № 35555/39165800/2 за результатами розгляду скарги на рішення №2902180/39165800 від 26.07.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення - без змін. Підставою для прийняття вказаних рішень слугувало ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси /а.с. 85/.

Позивач, не погодившись із рішенням Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2902180/39165800 від 26.07.2021, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI об`єктом оподаткування є постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

За змістом пункту 2 Порядку №1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної / розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

У силу пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Додатком 1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, до яких пунктом 8 віднесено наступний: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктами 10 та 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до абзацу другого пункту 25 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, регламентований Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі-Порядок №520).

Пунктами 2-4 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

За змістом пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування /пункт 6 Порядку № 520/.

Відповідно до пунктів 9 - 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що платник податку з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН. Реєстрація податкової накладної може бути зупинена лише у порядку та на підставах, визначених Порядком №1165.

При цьому у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку або операція, та визначити чіткий перелік документів, необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Також суд акцентує увагу на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18.

Виключний перелік підстав для відмови у реєстрації податкової накладної визначено пунктом 11 Порядку № 520, а саме: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Суд зазначає, що надіслана позивачу квитанція від 14.07.2021 /а.с.17/ щодо зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2021 містить загальне посилання на пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, однак, жодним чином не конкретизує, у чому саме позивач відповідає цьому критерію ризиковості та не містить інформації щодо рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податку.

Щодо наданої відповідачем-1 копії рішення від 27.04.2021 № 16370 про відповідність /невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким визнано ТОВ «Агротрадиція» таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків /а.с. 83/, суд зазначає, що квитанція, надіслана позивачу за результатами моніторингу податкових накладних, не містила посилання на це рішення.

Також квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містила переліку документів, необхідного для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної.

Суд зауважує, що відповідач-1 в якості підстави для відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2021 у ЄРПН послався на ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладних. При цьому у рішенні міститься додаткова інформація про відсутність рахунку-фактури.

У контексті оцінки спірних правовідносин, суд зазначає, що розгляд Комісією ГУ ДПС у Полтавській області поданих платником податків копій документів повинна мати на меті встановлення достатності цих документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

При цьому розгляд питання щодо достатності поданих платником документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не може підміняти документальну перевірку, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Під час розгляду питання щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або про відмову у такій реєстрації податковий орган не може надавати оцінку реальності господарських операцій, оскільки таку оцінку контролюючий орган може надати лише під час проведення документальної перевірки.

Відтак, вирішуючи спір щодо правомірності спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд не надає оцінку реальності господарської операції з надання послуг з культивації, а лише оцінює достатність поданих позивачем документів для реєстрації податкової накладної.

Судом встановлено, що податкова накладна №1 від 30.06.2021 складена за першою подією - надання послуг за актом надання послуг № 6 від 30.06.2021 /а.с. 53/.

Акт надання послуг № 6 від 30.06.2021 був наданий позивачем до ГУ ДПС у Полтавській області до повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

На думку суду, вищенаведений акт надання послуг № 6 від 30.06.2021 /а.с. 53/ є достатнім для підтвердження факту першої події для складення податкової накладної №1 від 30.06.2021.

Отже, позивачем підтверджено наявність підстав для складення податкової накладної №1 від 30.06.2021.

Суд критично оцінює посилання ГУ ДПС у Полтавській області щодо ненадання платником податків рахунку-фактури, оскільки договором № 30/04/1 від 30.04.2021 не визначено обов`язку позивачем виписувати контрагенту рахунок-фактуру для оплати наданих послуг. Крім того, договором визначено, що 100% вартість замовлених послуг сплачується в безготівковій формі на поточний рахунок виконавця протягом 30-ти днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Отже, на дату подання позивачем податкової накладної № 1 від 30.06.2021 для реєстрації в ЄРПН строк для оплати замовлених послуг ще не завершився.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати, зокрема, рахунки-фактури/інвойси. Отже, подання платником податку рахунку-фактури не є обов`язковим, натомість подання такого документу платником може бути зумовлена особливостями господарсько-правових відносин із контрагентом, або реєстрацією податкової накладної за першою подією - зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, тощо.

Як встановлено судом, податкову накладну №1 від 30.06.2021 складено позивачем за першою подією - оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, відтак рахунок -фактура не є документом, що підтверджує інформацію, зазначену у податковій накладній.

Крім того, із наданих до суду позивачем документів слідує, що рахунок на оплату на виконання договору про надання послуг № 30/04/1 від 30.04.2021 за № 6 від 19.07.2021 /а.с. 60/ складено пізніше від акту акт надання послуг № 6 від 30.06.2021 та відповідно податкової накладної №1 від 30.06.2021, що не суперечило умовам договору.

Отже, доводи ГУ ДПС у Полтавській області, покладені в обґрунтування спірного рішення, а саме, ненадання платником податків рахунку-фактури, є безпідставними.

Суд зауважує, що будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі №822/1817/18, від 02.04.19 у справі №822/1878/18.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Водночас частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що рішення комісії ГУ ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №2902180/391658008 від 26.07.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних не ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України та Порядку №520, прийняте без врахування усіх істотних обставин, а отже є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2021, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №1 від 30.06.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідачів на те, що вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасними, оскільки суд не може перебирати компетенцію контролюючого органу та надавати оцінку та враховувати документи, що не були надані платником для розгляду Комісією.

Суд зазначає, що у цій справі судом надано оцінку правомірності спірного рішення контролюючого органу, виходячи виключно із тих документів, які були предметом розгляду такого органу.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи те, що для реєстрації податкової накладної №1 від 30.06.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем виконано усі умови, визначені законодавством, і суд дійшов висновку про протиправність рішення про відмову у реєстрації такої податкової накладної, реєстрація такої податкової накладної є єдиним варіантом дій суб`єкта владних повноважень - ДПС України , який не передбачає права діяти на власний розсуд.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн /а.с. 14/.

Враховуючи те, що передумовою для виникнення цього спору є прийняття ГУ ДПС у Полтавській області протиправного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної у ЄРПН, суд дійшов висновку, що судовий збір належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області.

Наявні у справі документи свідчать, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу, стосовно яких суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частин 1- 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано: договір № 10/08 про надання правової допомоги від 10.08.2021, звіт Адвокатського бюро "Ірини Могильової" від 10.11.2021 згідно договору про надання правової допомоги № 10/08 від 10.08.2021, розрахунок-фактуру № 11112021 від 11.11.2021, Акт № 12112021 від 12.11.2021 про надання послуг по договору про надання правової допомоги № 10/08 від 10.08.2021.

Згідно з пунктом 3.1. договору про надання правової допомоги № 10/08 від 10.08.2021, укладеним між Адвокатським бюро «Ірини Могильової» (в подальшому - Адвокатське бюро) в особі директора Могильової Ірини Анатоліївни та ТОВ «Агротрадиція» (в подальшому - Клієнт), винагорода Адвокатського бюро (гонорар) за підготовку позовної заяви (аналіз наданих документів, якими підтверджується безпідставність прийняття Головним управлінням ДПС у Полтавській області рішення № 2902180/39165800 від 26.07.2021 про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; розроблення правової позиції у справі; складання позовної заяви; підготовка позовних матеріалів, які додаються до позовної заяви) становить 8000 грн.

Отже, сторонами договору визначено фіксований розмір правової допомоги.

Відповідно до Звіту від 10.11.2021 Адвокатським бюро "Ірини Могильової" на підставі договору № 10/08 від 10.08.2021 було зроблено наступне: 1) аналіз наданих документів, якими підтверджується безпідставність прийняття Головним управлінням ДПС у Полтавській області рішення № 2902180/39165800 від 26.07.2021 про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) розроблена правова позиція у справі; 3) складено позовну заяву; 4) підготовлено позовні матеріали, які додаються до позовної заяви. Вартість правової допомоги за підготовку позовної заяви складає 8000,00 грн.

Адвокатським бюро "Ірини Могильової" виставлено ТОВ «Агротрадиція» рахунок-фактуру № 11112021 від 11.11.2021 щодо оплати правових послуг у сумі 8000 грн.

Матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги, а саме позовну заява з додатками, заяву про судові витрати з додатками, копії документів, завірені представником позивача з дотриманням положень статті 94 КАС України.

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

При цьому, враховуючи приписи частини сьомої статті 139 КАС України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Тобто, факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року в справі N 686/5064/20, від 4 червня 2021 року в справі N 160/13273/19, від 28.09.2021 у справі № 160/12268/19.

Крім того, суд враховує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, які наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі N 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 160/12268/19.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність заперечень відповідачів щодо співмірності судових витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальність "Агротрадиція" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальність "Агротрадиція" (вул. Героїв України, 14-А, офіс 22, м. Лохвиця, Полтавська область, 37200, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, код ЄДРПОУ ВП 44057192), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.07.2021 №2902180/39165800.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.06.2021 №1, датою її подання, 14.07.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальність "Агротрадиція" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн (вісім тисяч гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол