Справа № 663/726/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 663/726/21
Головуючий в 1 інстанції: Пухальський С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції (надалі відповідач, УПП), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН №3896906 від 10.03.2021 року, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки під час складення спірної постанови позивачу не були надані для огляду будь-які докази його вини, патрульний взагалі не повідомив позивача про те, що йде розгляд справи про адміністративне правопорушення. Також позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначено населений пункт де скоєно адміністративне правопорушення та особа яка керувала ТЗ. В доповнені до позовної заяви, позивач зазначив, що вимірювання швидкості з якою він їхав на автомобілі, відбувалося тримаючи прилад TruCam в руках, що суперечить ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 23.09.2021 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3896906 від 10.03.2021 року. Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, УПП подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 10.03.2021 року інспектором лейтенантом поліції батальйону №1 роти №2 УПП Комаром О.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3896906 від 10.03.2021 року відносно позивача за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн..

Зі спірної постанови вбачається, що позивач, 10.03.2021 року о 16 годині 02 хвилин, рухаючись на ТЗ CITROEN C4 д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М14 236 км., рухався зі швидкістю 89 км/год в населеному пункті та перевищив встановлені обмеження швидкості на 39 км/год (швидкість вимірювалась приладом TruCam 000666), чим порушив п.12.4 ПДР України.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що інспектором поліції в порушення діючого законодавства було здійснено замірювання швидкості руху ТЗ приладом TruCam з руки, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач. Також суд першої інстанції зазначив, що спірна постанова не містить посилань на докази (фото та відео фіксацію з приладу TruCam), на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

При вирішенні даного спору, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.1.3 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, зокрема, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Отже, з наведених норм вбачається, що на місці вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, органами Національної поліції виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, без складення протоколу.

Згідно ч.2 ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, зробивши аналіз спірної постанови про накладення адміністративного стягнення, вбачається, що остання містить:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову: п.3 постанови УПП в Херсонській області, інспектор лейтенант поліції Комар О.О. 1 бат. 2 рота;

- дату розгляду справи: п.1 постанови 10.03.2021 року, 16:02:13;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування: п.4 постанови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи: п.5 постанови перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті більше як на 20 км./год.;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення: п.5 постанови ч.1 ст.122 КУпАП;

- прийняте у справі рішення: п.6 постанови накласти штраф 255,00 грн.;

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення: п.5 постанови - 10.03.2021 року, 15:56:11, автодорога М14 236 км.;

- транспортний засіб (марка, модель, номерний знак): п.5 постанови - CITROEN C4, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис: п.5 постанови - TruCam 000666, нагрудні камери DM5068 та DM5045;

- розмір штрафу та порядок його сплати: п.6 постанови - 255,00 грн., ст.307, ст.308 КУпАП;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження: п.6 - ст.308 КУпАП, п.8 - ст.268 та ст.289 КУпАП;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів: після п.9 постанови.

Отже, з наведеного вбачається, що оскаржувана постанова відповідає ст.283 КУпАП, містить всі необхідні та передбачені вказаною статтею дані, що спростовує доводи позивача та висновки суду першої інстанції про відсутність в постанові населеного пункту, де було створено адміністративне правопорушення, та доказів (фото та відео фіксацію з приладу TruCam), оскільки такі дані не повинні міститься в такій постанові.

Щодо доводів позивача про порушення інспекторами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме здійснення вимірювання швидкості руху автомобілю тримаючи прилад TruCam в руках, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Колегія суддів вважає помилковими твердження позивача та суду першої інстанції про те, що в силу приписів ст.40 Закону України «Про національну поліцію» відповідачі не мали права використовувати зазначений засіб вимірювальної техніки не в автоматичному режимі, оскільки дана норма закону не виключає можливість використання органами поліції вимірювачів швидкості руху, які не є стаціонарними.

При цьому, з листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року за №22-38/49 вбачається, що лазерний вимірювач «TruCAM LTI 20/20» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.

Тобто, лазерний вимірювач TruCAM має можливість працювати у двох режимах, утриманням в руках під час вимірювання швидкості руху ТЗ або розміщенням на триногі, саме в цих режимах вказаний вимірювач проходив тестування, ліцензування та сертифікацію, був признаним таким, що відповідає стандартам та правильно вимірює швидкість руху ТЗ в обох режимах.

Посилання позивача на те, що під час складення спірної постанови позивачу не були надані для огляду будь-які докази його вини, позивачу не були належним чином роз`ясненні його права, було порушено право на захист, та патрульний взагалі не повідомив позивача про те, що йде розгляд справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються долученими відповідачем відеозаписами з нагрудних відеорегістраторів інспекторів, долучених до відзиву на позовну заяву, з яких вбачається, що в ході спілкування інспектори роз`яснили позивачу його право на адвоката, пояснили суть справи та порядок оскарження постанови, разом з цим позивач не повідомляв, що йому не зрозумілі роз`ясненні права, не заявляв жодних клопотань під час розгляду справи.

Отже, враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що надані відповідачем суду докази повністю підтверджують порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН №3896906 від 10.03.2021 року є правомірною, винесеною з дотриманням вимог встановлених КУпАП та скасуванню не підлягає.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 23 вересня 2021 року скасувати, прийняти по справі нову постанову про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.