Справа № 240/14675/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010203
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною відмову відповідача у виплаті за її бажанням грошової компенсації вартості санаторно-курортної путівки за 2020 рік відповідно до пункту 4 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію вартості санаторно-курортної путівки за 2020 рік відповідно до п.4 ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, у відповідності до п.4 ч.1 ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, має право на позачергове щорічне безоплатне забезпечення санаторно-курортними путівками.
На звернення позивача відповідач відмовив у виплаті грошової компенсації путівки за 2020 рік у 2021 році.
Позивач вважає, що така відмова грубо порушує гарантоване державою право на соціальний захист осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Ухвалою суду від 19.07.2021 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи.
05 жовтня 2021 року Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради подало відзив на адміністративний позов. В обґрунтування вказано, що законних підстав виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію замість путівки за 2020 рік не має.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.
У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно посвідчення № 010347 серії Б від 01 березня 2019 року, є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Як свідчать матеріали справи і не заперечується сторонами, позивач зверталась у 2021 році до відповідача із заявою про отримання грошової компенсації за невикористану у 2020 році путівку, як потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Листом №595/09 від 20.05.2021 Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради повідомило, що із заявою на отримання путівки на санаторно-кургортне лікування в 2020 році, а не грошової компенсації замість путівки позивач звернулась 05.02.2019, номер черги 83. Позивачу було запропоновано відповідно до її заяви оздоровлення в приватному акціонерному товаристві "Санаторно-готельному комплексі "Дніпро-Бескід" з 02.09.2020. 26.08.2020 в телефонному режимі позивач відмовилась від оздоровлення в 2020 році.
Облік осіб, які подали заяви про отримання грошової компенсації замість путівки, ведеться окремо від осіб, які подали заяви на отримання путівки відповідно до пункту 26 постанови КМУ від 23.11.2016 №854.
Повідомлено, що особи, які не отримали путівки в поточному році, зберігається право на забезпечення путівкою на наступний рік за умови поновлення медичної довідки 070/о, якщо строк дії попередньої закінчився.
Отже, законних підстав на виплату позивачу грошової компенсації замість путівки за 2020 рік немає.
Вважаючи своє право на соціальний захист, у частині здійснення санаторно-курортного лікування та оздоровлення порушеним, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII 28 лютого 1991 року (далі Закон № 796-XII).
Зокрема, за приписами ч.4 ст.20 Закону № 796-XII визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, надаються зокрема гарантовані державою компенсації такі пільги: позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні.
Право вільного вибору санаторно-курортного закладу відповідного профілю чи закладу відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та, за бажанням, здійснення доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок на санаторно-курортне лікування чи відпочинок у вибраному закладі. Санаторно-курортні заклади незалежно від форми власності зобов`язані надавати санаторно-курортні та оздоровчі послуги шляхом безготівкових розрахунків.
Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Розмір щорічної грошової допомоги, щорічний розмір середньої вартості путівки в Україні визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому, механізм надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості санаторно-курортних путівок або путівок на відпочинок (далі грошова допомога) через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, здійснення громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми грошової допомоги, а також виплати зазначеним громадянам грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні регулюється Порядком надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 854 від 23 листопада 2016 року (далі - Порядок).
Пріоритетним напрямом оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є забезпечення їх санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок.
Відповідно до п.3 цього Порядку, безоплатними санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок (далі путівки) шляхом надання грошової допомоги забезпечуються громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: громадяни, віднесені до категорії 1, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі громадяни, віднесені до категорії 1); діти з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою (далі діти з інвалідністю).
Безоплатне забезпечення путівками громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю проводиться шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики (далі заклади), за надання послуг із санаторно-курортного лікування або відпочинку (п.6 Порядку).
Крім того, облік громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю, які мають право на забезпечення путівками шляхом надання грошової допомоги, проводять структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах у разі утворення (крім м. Києва) рад (далі органи соціального захисту населення) за місцем проживання таких громадян.
Інформація про кількість громадян, узятих на облік для забезпечення путівками шляхом надання грошової допомоги та виплати грошової компенсації у наступному році, формується органами соціального захисту населення до 15 жовтня поточного року.
Відповідальна особа органу соціального захисту населення за місцем проживання роз`яснює громадянам, віднесеним до категорії 1, батькам дітей з інвалідністю або особам, які їх замінюють, порядок забезпечення путівками шляхом надання грошової допомоги.
Органи соціального захисту населення за наявності документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку, здійснюють реєстрацію заяв та ведуть облік громадян, віднесених до категорії 1, дітей з інвалідністю окремо для забезпечення путівками на санаторно-курортне лікування залежно від профілю захворювання, та путівками на відпочинок у порядку черговості подання заяв.
Громадяни, віднесені до категорії 1, та діти з інвалідністю забезпечуються путівками шляхом надання грошової допомоги відповідно до медичних показань з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб, у порядку черговості в межах бюджетних призначень (п.12 Порядку).
Якщо особа відмовляється від забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги, орган соціального захисту населення складає акт відмови від путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що санаторно-курортними путівками забезпечуються громадяни в порядку черговості та в межах бюджетних призначень.
Зі змісту долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що позивач 05.02.2019 зверталась до відповідача із заявою з приводу постановлення на облік для забезпечення санаторно-курортним лікуванням шляхом надання санаторно-курортної путівки до санаторію.
При цьому бажаним санаторієм вказано "Дніпро-Бескід" на першу декаду вересня. До заяви додано всі необхідні документи.
На підстав вказаної заяви відповідачем у телефонному режимі було запропоновано санаторно-курортну путівку до санаторію для оздоровлення в приватному акціонерному товаристві "Санаторно-готельному комплексі "Дніпро-Бескід" з 02.09.2020 за профілем захворювання органів травлення, проте позивач відмовилася від вказаної путівки.
Разом з тим, позивачу у телефонному режимі було запропоновано санаторно-курортну путівку до санаторію "Дениші" з 01.09.2020, за профілем захворювання органів травлення, проте остання відмовилась від вказаної путівки.
Отже, ОСОБА_1 відмовилась від запропонованих санаторно-курортних путівок, з даного приводу відповідачем сформовано акт від 26.08.2020 №21 у відповідності з наказом Міністерства соціальної політики України №729 від 14.07.2015.
Щодо наявності права позивача на отримання грошової компенсації вартості санаторно-курортної путівки за 2020 рік, суд зазначає наступне.
За змістом п.24 Порядку визначено, що за бажанням громадянина, віднесеного до категорії 1, одного із батьків дитини з інвалідністю або особи, яка їх замінює, у разі відмови від отримання санаторно-курортного лікування або відпочинку виплачується грошова компенсація у розмірі середньої вартості путівки в Україні, що встановлюється Кабінетом Міністрів України щороку.
Для виплати грошової компенсації громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають органу соціального захисту населення за місцем проживання заяву на отримання грошової компенсації замість путівки та документи, передбачені абзацами третім шостим підпункту 1 або абзацами третім, п`ятим, сьомим, дев`ятим і десятим підпункту 2 пункту 9 цього Порядку.
Облік осіб, які подали заяви про отримання грошової компенсації замість путівки, ведеться окремо відповідно до пункту 8 цього Порядку.
Інформація про кількість громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю, яких взято на облік для забезпечення путівками та для виплати грошової компенсації у наступному році, подається органами соціального захисту населення структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій до 1 листопада поточного року (уточнена інформація до 1 червня наступного року) з метою узагальнення такої інформації та подання Мінсоцполітики до 15 листопада поточного року (уточнена до 15 червня наступного року).
Відтак, обов`язковою умовою для отримання грошової компенсації замість путівки громадянином, віднесеним до категорії 1 є подання до органу соціального захисту населення за місцем проживання заяви на отримання такої компенсації та документи передбачені вказаним порядком.
Отже, в контексті наведеного, слід відмітити, що з вказаною заявою встановленого зразку ОСОБА_1 до відповідача не зверталась, відповідно і питання про виплату такої компенсації Управлінням соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради не вирішувалося.
Суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно до п.23 Порядку за громадянами, віднесеними до категорії 1, та дітьми з інвалідністю, які перебувають на обліку, але не отримали путівки в поточному році, зберігається право на забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги на наступний рік за умови поновлення медичної довідки 070/о, якщо строк дії попередньої закінчився.
Громадянин, віднесений до категорії 1, дитина з інвалідністю, яким було письмово повідомлено про умову поновлення такої довідки протягом шести місяців з дня закінчення її строку дії, але які не виконали цієї умови, знімаються з обліку.
Згідно з ч.2ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з ч.2 т.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б доводили наявність порушеного права.
Якщо право особи не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва