Справа № 439зп-21/160/15876/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 439зп-21/160/15876/21
Суддя І інстанції Конєва С.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати протиправними дії Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради щодо реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021 року, поданого ОСОБА_3 по об`єкту будівництва «Реконструкція житлового будинку та господарської споруди» за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради скасувати реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021 року, поданого ОСОБА_1 по об`єкту будівництва «Реконструкція житлового будинку та господарської споруди» за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребувати від Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради копії повідомлення про початок будівельних робіт (реконструкції) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом із відповідними додатками (проектною документацією щодо реконструкції, архітектурними висновками, експертизами, будівельним паспортом за його наявності та ін.).

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 908,00 грн.

Крім того, 08 вересня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021 року;

- заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо будівництва та реконструкції житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться а підставі реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року заяву про забезпечення позову у справі №160/15876/21 задоволено.

Зупинено дію повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021 року до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі №160/15876/21.

Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо будівництва та реконструкції житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснюються на підставі реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт ДП85 від 24.05.2021 року, до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі №160/15876/21.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заява про забезпечення позову не містить жодних доказів на підтвердження необхідності застосування забезпечення позову. Вказує на те, що заборона здійснювати ді щодо реконструкції житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке є приватною власністю ОСОБА_1 , є прямим втручанням у право власності та призведе до руйнування всієї будівлі, розташованої за вищевказаною адресою так як ОСОБА_1 було отримано відповідний дозвіл про початок будівельних робіт ДП85 від 24.05.2021 року на реконструкцію в зв`язку з аварійним станом та він намагається саме привести будівлю у придатний для проживання стан з дотриманням всіх встановлених вимог законодавства і судом не враховано співвідношення права, про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть для ОСОБА_4 як власника.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

22 листопада 2021 року від заявника апеляційної скарги надійшло до суду клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 23 листопада 2021 року, яке обґрунтоване необхідністю доручення доказів.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки про судове засідання, призначене на 23 листопада 2021 року, представник ОСОБА_4 адвокат Корнілова Е.Ю. була повідомлена 25 жовтня 2021 року, а відтак, заявник апеляційної скарги мав достатньо часу для надання доказів.

Водночас, заявником апеляційної скарги не було вказано ані того, які докази він бажає надати, ані обставини, які перешкодають надати такі докази до судового засідання, призначеного на 23 листопада 2021 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може, бути забезпечено, крім іншого, шляхом: зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Саме таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 року у справі № 826/10936/18.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

Метою його запровадження та гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за умови існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав (або однієї з них), з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

З цього випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для такого забезпечення позову.

При цьому, аналізу положень п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України надає підстави для висновку, що особа, яка звертається із заявою про забезпечення позову повинна довести, яким чином оскаржуваним нормативно-правовим актом порушуються її права, тобто вказати на безпосередні, конкретні права, які мають бути реальними та індивідуально вираженими.

При цьому, посилання особи на можливе порушення її прав в майбутньому, не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову за викладених позивачем доводів та обставин цієї справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 826/14303/18.

Так, предметом спору у даній справі є:

- скасувати повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021 року, поданого ОСОБА_1 по об`єкту будівництва «Реконструкція житлового будинку та господарської споруди» за адресою: АДРЕСА_1

Так, необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач пов`язку із тим, що на момент подання даної заяви, незаконно санкціоновані УДАБК ДМР дії ОСОБА_1 є незаконним будівництвом, мають тривалий характер та постійно негативно впливають на цілісність її майна. Вказує на те, що на підставі оскаржуваного повідомлення про початок будівельних робіт, ОСОБА_1 вже зніс дах будинку, понівечив залишену покрівлю, незаконно об`єднав гараж із будинком шляхом закладення нових фундаментів та капітальних стін з цегли, облаштував двері на місті, де були вікна, зносячи капітальні, несучі стіни, та кожного дня здійснює інші незаконні дії стосовно майна, що знаходиться, в тому числі, в її власності.

Аналізуючи доводи, зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову, колегія суддів не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , копія якого знаходиться в матеріалах справи, вказаний будинок складається із двох квартир, які мають окремі входи.

При цьому, згідно із повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП85 здійснюється реконструкція житлового будинку та господарської споруди, а саме за адресою: 49000, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Дніпровська територіальна громада, м. Дніпро (станом на 01.01.2021), АДРЕСА_2 .

Водночас, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 07.05.2021 року, ОСОБА_1 має частку Ѕ спільної часткової власності домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , також, по ј частці спільної часткової власності на зазначене домоволодіння мають ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

При цьому, матеріали справи не містять документів про виділення у натурі частки майна, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 .

За таких обставин, здійснення ОСОБА_1 реконструкції житлового об`єкту, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частки права власності на який не виділено в натурі, без перегляду в судовому порядку законності повідомлення про початок будівельних робіт №ДП85 від 24.05.2021 року, може призвести до порушення прав, свобод або інтересів, зокрема, ОСОБА_2 , яка має ј частки спільної часткової власності на зазначене домоволодіння, а також може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції діяв в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано відмовив у вжив заходи забезпечення позову, а тому, в межах даної справи, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова