Справа № 640/23575/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 року м. Київ № 640/23575/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ДП МЕРИДІАН»
до1) Головного управління ДПС у Київській області, 2) Державної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП МЕРИДІАН» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ДП МЕРИДІАН») з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі по тексту - відповідач 1, ГУ ДПС у Київській області), Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач 2, ДПС України), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2021 року № 2680058/42767751;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01.03.2021 року, складену ТОВ «ДП МЕРИДІАН», днем її фактичного подання - 01.03.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2021 року № 2680116/42767751;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 03.03.2021 року, складену ТОВ «ДП МЕРИДІАН», днем її фактичного подання - 03.03.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2021 року № 2680115/42767751;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 03.03.2021 року, складену ТОВ «ДП МЕРИДІАН», днем її фактичного подання - 03.03.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що реєстрацію зазначених податкових накладних зупинено, про що повідомлено електронною квитанцією, у зв`язку з відповідністю платника податку, яким подано для реєстрації ПН/РК п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Позивач звертає увагу, що ним було надано всі належні документи на підтвердження показників, зазначених у податкових накладних, а також надані контролюючому органу пояснення щодо здійснення господарських операцій.

Проте, на переконання позивача, відповідачі не звернули уваги на зміст пояснень, не розібралися у даній ситуації та безпідставно відмовили у реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/23575/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою суду відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їм даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року для повного та всебічного встановлення обставин справи призначено розгляд адміністративної справи №640/23575/21 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 29 вересня 2021 року.

23 вересня 2021 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що Головне управління ДПС у Київській області, приймаючи оскаржувані рішення діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Отже, на переконання відповідача -1, фактичне здійснення господарських операцій не підтверджено позивачем належними доказами, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 29 вересня 2021 року сторони не з`явилися у зв`язку з чим довідкою, складеною секретарем судового засідання, розгляд справи відкладено на 19.10.2021.

04 жовтня 2021 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній підтримав позицію, викладену у позовній заяві.

У судове засідання, призначене на 19.10.2021 з`явилися представник позивача - Мерещяков М.В. та представник відповідача-1 Путько Р.В.

У судовому засіданні представник позивача Мерещяков М.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача-1 Путько Р.В. у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2021 оголошено про подальший розгляд справи без виклику сторін.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

За таких обставин суд завершує розгляд справи по суті за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд -

У С Т А Н О В И В:

Як вбачається з наявних матеріалів справи, зокрема з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ДП МЕРИДІАН» є юридичною особою, що зареєстрована у встановленому законом порядку 23.01.2019 за №0000577 та перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Київській області, Білоцерківське управління, Володарська ДПІ з 23.01.2019.

Видами господарської діяльності Товариства, зокрема, є: 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування (основний); 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство має у власності транспортні засоби для провадження господарської діяльності, в тому числі вантажні автомобілі КАМАЗ, МАЗ, КРАЗ, ГАЗ тощо, що підтверджується повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Товариству на праві приватної власності належить нежитлова будівля гараж, загальною площею 879,3 квадратних метри, яка використовується як місце стоянки транспортних засобів.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Рівненській області позивачу видана ліцензія серія ВК реєстраційний номер 2100027 на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки). .Адреса місця зберігання: Рівненська область, Здолбунівський район, м. Здолбунів, вул. Щепкіна, 15А. Загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального становить 5000 літрів.

19.05.2020 між ТОВ «ДП МЕРИДІАН» (покупець) та ТОВ «ОККО- БІЗНЕС ПАРТНЕР» (продавець) укладено Договір № 39ПК-21501/20 купівлі-продажу товарів з використанням паливних карток на придбання паливно-мастильних матеріалів (нафтопродуктів), скрапленого газу, а також супутніх товарів, реалізація яких здійснюється на автозаправочних станціях [.

Згідно штатного розпису загальна кількість штатних одиниць на підприємстві становить 43, в тому числі водіїв автотранспортних засобів - 19.

Як вбачається з податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків -фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, протягом першого кварталу 2021 року у трудових відносинах з Товариством перебувало 45 осіб.

09.06.2020 між ТОВ «ДП МЕРИДІАН», як Перевізником, та ТОВ «МЕРИДІАН», як Замовником, було укладено Договір № 09/06/20 перевезення вантажу автомобільним транспортом [дод. 10].

Згідно п. 1.1. Договору № 09/06/20 від 09.06.2020 року в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати та доставляти довірений йому Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачу), а Замовник зобов`язується передавати для перевезення вантаж у встановленому обсязі та сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату, а також інші документально підтверджені витрати, пов`язані з перевезенням вантажу.

Пунктами 3.1, 3.2., 3.4. Договору № 09/06/20 від 09.06.2020 року визначено, що перевезення вантажу автомобільним транспортом здійснюється за договірними цінами. Плата за перевезення вантажу визначається в національній валюті України і зазначається для кожного окремого перевезення у заявці на перевезення вантажу. Загальна ціна наданих послуг по перевезенню вантажу за заявкою зазначається в акті наданих послуг, який підписується повноважними представниками Сторін у день виконання Перевізником зобов`язання з перевезення вантажу.

За зазначеним Договором № 09/06/20 від 09.06.2020 року відбулись господарські операції.

01.03.2021 позивач надав послуги перевезення за маршрутом с. Великий Олексин - м. Здолбунів, Рівненська обл., опис вантажу - сіль, кількість - 15 тон, ціна послуги за одиницю без ПДВ 133,33 гривень, сума без ПДВ - 2 000,00 гривень, сума ПДВ - 400,00 гривень, усього з ПДВ - 2 400,00 гривень, що відображено в підписаних сторонами акті наданих послуг № 60 від 01.03.2021 року, специфікації до реалізації товарів та послуг №20 від 01.03.2021 року, товарно-транспортній накладній № 01/03/21-1 від 01.03.2021.

03.03.2021 року позивач надав послуги автомобілю МАЗ самоскид (перевезення ПОМ 17т (протиожеледні матеріали прим, адвоката)), ціна без ПДВ - 5 440,00 гривень, сума ПДВ - 1 088,00 гривень, усього з ПДВ - 6 528,00 гривень, що відображено в підписаному сторонами акті наданих послуг № 64 від 03.03.2021.

03.03.2021 року позивач надав послуги автомобілю МАЗ самоскид (перевезення ПОМ 52т), ціна без ПДВ - 8 736,00 гривень, сума без ПДВ - 8 736,00 гривень, сума ПДВ - 1 747,20 гривень, усього з ПДВ - 10 483,20 гривень, що відображено в підписаному сторонами акті наданих послуг № 65 від 03.03.2021 року.

На виконання умов п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі ПК України), за результатом описаних вище господарських операцій, TOB «ДП МЕРИДІАН» було складено наступні податкові накладні:

Податкова накладна № 1 від 01.03.2021 року, отримувач - ТОВ «Меридіан», у якій вказано: опис (номенклатура) товарів/послуг продавця - Послуги перевезення, послуги згідно з ДКПП 77.12; ціна постачання одиниці товару / послуги без урахування податку на додану вартість - 2 000,00 гривень, код ставки - 20; обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість - 2 000,00 гривень; сума податку на додану вартість - 400,00 гривень.

Податкова накладна № 2 від 03.03.2021 року, отримувач - ТОВ «Меридіан», у якій вказано: опис (номенклатура) товарів/послуг продавця - Послуги автомобіль МАЗ самоскид (перевезення ПОМ 17т), послуги згідно з ДКПП 77.12; ціна постачання одиниці товару / послуги без урахування податку на додану вартість - 5 440,00 гривень, код ставки - 20; обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість - 5 440,00 гривень; сума податку нз додану вартість - 1 088,00 гривень.

Податкова накладна № 3 від 03.03.2021 року, отримувач - ТОВ «Меридіан», у якій вказано: опис (номенклатура) товарів/послуг продавця - Послуги автомобіль МАЗ самоскид (перевезення ПОМ 52т), послуги згідно з ДКПП 77.12; ціна постачання одиниці товару / послуги без урахування податку на додану вартість - 8 736,00 гривень, код ставки - 20; обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість - 8 736,00 гривень; сума податку на додану вартість - 1 747,20 гривень.

Вказані податкові накладні були направлена до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкових накладних, контролюючий орган надіслав позивачу квитанції, відповідно до яких всі перелічені вище три податкові накладні прийняті та зупинено їх реєстрацію, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 77.12 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

TOB «ДП МЕРИДІАН» на виконання вимог підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України було надано письмові пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо податкових накладних №1 від 01.03.2021, №2 від 03.03.2021, №3 від 03.03.2021, реєстрацію яких було зупинено, що підтверджується повідомленням №2 від 19.05.2021.

Вказане повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №1 від 01.03.2021, №2 від 03.03.2021, №3 від 03.03.2021 з доданими до нього зазначеним документами за переліком, були прийняті ДПС України 20.05.2020, що підтверджується Квитанцією№2.

Рішенням від 24.05.2021 року № 2680058/42767751 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнятим комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Київській області відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.03.2021 в ЄРПН у зв`язку з ненадання платником податків документів: копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Рішенням від 24.05.2021 року № 2680116/42767751 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнятим комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Київській області відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 03.03.2021 року в ЄРПН у зв`язку з ненадання платником податків документів: копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Рішенням від 24.05.2021 року № 2680115/42767751 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнятим комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Київській області відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 03.03.2021 року в ЄРПН у зв`язку з ненадання платником податків документів: копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач подав скарги до ДПС України на рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, до яких долучив копії документів щодо податкових накладних, в тому числі акти звірки, банківські виписки, платіжні доручення.

Рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.06.2021 року № 25911/42767751/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригувань в ЄРПН від 24.05.2021 року № 2680058/42767751, - без змін. Підстава: ненадання платником додатку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації додаткової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.06.2021 року № 27324/42767751/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригувань в ЄРПН від 24.05.2021 року № 2680116/42767751, - без змін. Підстава: ненадання платником додатку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання ї транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації додаткової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.06.2021 року № 27332/42767751/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригувань в ЄРПН від 24.05.2021 року № 2680115/42767751, - без змін. Підстава: ненадання платником додатку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погоджуючись з рішеннями ГУ ДПС у Київській області від 24.05.2021 № 2680058/42767751 про відмову у реєстрації додаткової накладної № 1 від 01.03.2021 року, № 2680116/42767751 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 03.03.2021 року, № 2680115/42767751 про відмову у реєстрації податкової закладної № 3 від 03.03.2021, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі по тексту - Порядок № 1165) та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі по тексту - Порядок № 520).

Відповідно до підпунктів 16.1.2,16.1.3, пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Правовими положеннями пункту 201.1 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. (абзац 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно з пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165.

У відповідності до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пунктів 10-11 Порядку № 1165 У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, прийняте у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів.

Проте, яких саме документів контролюючий орган не зазначив.

Разом з тим, відповідачем визначені (хрестиком) 1 позиція в формі самого рішення, а саме:

- Первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

- Розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Жоден з перелічених документів, що передбачений формою не підкреслений.

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

В той же час, суд зазначає, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено вичерпного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН.

Більш того, суд зазначає, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних від 31.03.2021 зазначено, що підставою для зупинення стала відповідність податкової накладної пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Пункт 1 Критерії ризиковості здійснення операцій містить такі критерії: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Наведене в сукупності свідчить про те, що контролюючий орган зупинив реєстрацію податкової накладної з одних підстав, а відмовив у її реєстрації з інших підстав, які не були причинами для зупинення.

Також, відповідно до пункту 11 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН у разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

При цьому, конкретний перелік документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, що складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Тобто, використання податковим органом загального пункту щодо різновидів оцінки за критеріями ризику є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним у моделюванні поведінки та таким, що не повідомлений про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком.

Надаючи оцінку діям відповідачів за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає про таке.

Повноваження відповідача 1 і відповідача 2 у спірних правовідносинах врегульовано, зокрема: пунктом 201.16 статті 201 Кодексу № 2755, Постановою КМУ від 11.12.2019 року № 1165 та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 року № 1246.

У Постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №560/435/19 (ЄДРСР 86504198) зазначено, що конкретний перелік документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки. Відповідно до положень пункту 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. У разі спору щодо правомірності рішення суб`єкт владних повноважень може посилатися тільки на ті обставини, що зазначені у рішенні як підстава його прийняття. Не зазначення в рішенні цих обставин тлумачиться на користь висновку про його неправомірність. З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації ПН не відповідає критерію обґрунтованості.

Як зазначено Верховним Судом у Постанові від 10.04.2020 року у справі №819/330/18, недотримання органами ДПС принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призводить до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у ДПС виникає можливість прояву нічим необмеженої дискреції. Крім того, недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Суд зауважує, що в даних правовідносинах в квитанції відсутній конкретний перелік копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентами в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог ПК України, а тому не є предметом судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних згідно виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством, до числа яких не відноситься встановлення ані контролюючим органом, ані судом реальності господарських операцій поза межами податкового контролю та прийнятими за такими заходами контролю рішеннями.

У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду справи не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому суд зазначає, що здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 року №К/9901/17623/19 (справа №1640/2650/18), від 27.04.2020 року №К/9901/27904/19 (справа №360/1050/19), від 21.05.2019 року №К/9901/7590/19 (справа №0940/1240/18).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подавались до контролюючого органу пояснення з відповідними первинним документами щодо наявності підстав реєстрації податкових накладних, а саме: пояснення від 19.05.2021 року, копія Договору № 09/06/20 перевезення вантажу автомобільним транспортом від 09.06.2020 року, копії специфікацій до реалізації товарів та послуг № 20 від 01.03.2021 року, копії актів наданих послуг № 60 від 01.03.2021 року, № 64 від 03.03.2021 року, № 65 від 03.03.2021 року, копію товарно-транспортної накладної № 01/03/21-1 від 01.03.2021 року, банківську виписку від 24.03.2021, накладну на відпуск товарів №39КП-21501/20- за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 від 31.03.2021, платіжне доручення №19 від 24.03.2021 на суму 650 000,00 грн.

Крім того суд зауважує, що оскаржувані рішення про відмову реєстрації податкової накладної містять лише загальні твердження.

А відтак, суд дійшов висновку, що позиція відповідачів є необґрунтованою, а в оскаржуваних рішеннях не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкової накладної, складеної позивачем.

Підсумовуючи вищевикладене, наведені у сукупності обставини та досліджені документальні докази суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваних рішень від 24.05.2021: № 2680058/42767751 про відмову у реєстрації додаткової накладної № 1 від 01.03.2021 року, № 2680116/42767751 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 03.03.2021 року, № 2680115/42767751 про відмову у реєстрації податкової закладної № 3 від 03.03.2021, їх відповідності вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим наявні підстави для задоволення позовних вимог Товариства в частині визнання таких рішень протиправним та такими, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні№ 1 від 01.03.2021 року, № 2 від 03.03.2021 року, № 3 від 03.03.2021 датою їх фактичного подання, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі по тексту - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Проте, встановлена протиправність рішень контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних сама по собі не свідчить про наявність законних підстав для зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні ТОВ «ДП МЕРИДІАН» №1 від 01.03.2021 року, № 2 від 03.03.2021 року, № 3 від 03.03.2021в ЄРПН, так як такій реєстрації має передувати проведення належної перевірки наданих первинних документів, що не входять до предмету судового дослідження в межах розгляду даної справи.

За наведених обставин позовні вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «ДП МЕРИДІАН» №1 від 01.03.2021 року, № 2 від 03.03.2021 року, № 3 від 03.03.2021 задоволенню не підлягають.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного та встановлених під час розгляду обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

В частині вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України 05.07.2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закону №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076 визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076).

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію Договору №2/2021 про надання правничої допомоги від 22.07.2021, копію доручення №3 від 16.08.2021, копію рахунку №3 від 01.10.2021, копію рахунку від 19.10.2021, копію акта №3 надання послуг від 01.10.2021, копію акта від 19.10.2021, копію платіжного доручення №275 від 19.10.2021 на суму 22861,50 грн. з призначенням платежу: сплата за надання правової допомоги згідно рахунку 1, 2,3 від 01.10.2021, платіжне доручення №293 від 21.10.2021 на суму 2400,00 грн. з призначенням платежу: сплата за акт надання послуг від 19.10.2021.

Так, професійну правничу допомогу ТОВ «ТРЕЙД СІКРЕТ» (далі також - Клієнт) надає адвокат Мещеряков М.В. на підставі Договору про надання правничої допомоги від 22.07.2021.

Дослідивши акт №3 надання послуг від 01.10.2021 та акт надання послуг від 19.10.2021, судом встановлено, що адвокатом здійснено: вивчення матеріалів, складання позовної заяви - 4693,33 грн., ознайомлення з відзивом, складання відповіді на відзив - 2600,00 грн., участь у с/з 29.09.2021, яке не відбулось - 800,00 грн., участь у с/з 19.10.2021 - 1600,00 грн..

Також суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 826/7806/17, щодо застосування статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. У вказаному судовому рішенні зазначено, що аналіз положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, а саме: у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, дійшов висновку, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В інших справах «Ботацці проти Італії», «Іатрідіс проти Греції», у текстах своїх рішень у даних справах Європейський суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При розгляді вимоги, суд, враховує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, згідно яких: "…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг".

Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем копії документів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що розмір витрат на оплату гонорару адвокату, у заявленому розмірі 9 693,33 грн. є співмірним із складністю справи, фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у акті переліком, відтак, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якими судові витрати підлягають поверненню позивачу, який не є суб`єктом владних повноважень при задоволенні позову.

Згідно частини третьої зазначеної статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач - ТОВ «ДП МЕРИДІАН» не є суб`єктом владних повноважень, звертаючись до суду сплатило 6 810,00 грн. судового збору згідно платіжного доручення №26 від 19 серпня 2021 року, суд, задовольняючи позовні вимоги частково, відшкодовує судові витрати позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у у Київській області в сумі 3 405,00 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МЕРИДІАН» (09342, Київська обл., Володарський район, с. Руде Село, вул. О. Грицюка, 13, ) до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2021 року № 2680058/42767751.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2021 року № 2680116/42767751.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2021 року № 2680115/42767751.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МЕРИДІАН» (09342, Київська обл., Володарський район, с. Руде Село, вул. О. Грицюка, 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, ) витрати на правову допомогу в сумі 9 693,33 грн. (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто три грн. 33 коп).

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

7. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МЕРИДІАН» (09342, Київська обл., Володарський район, с. Руде Село, вул. О. Грицюка, 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, ) судовий збір у розмірі 3 405,00 грн. (три тисячі чотириста п`ять гривень 00 копійок).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов