Справа № 577/6344/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 р.Справа № 577/6344/14-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Оникієнко Г.В.

представник третьої особи Малікова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2014, головуючий суддя I інстанції: Буток Т.А., м. Конотоп, Сумська область по справі № 577/6344/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Соснівської сільської ради треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , Головне управління Держгеокадастру в Сумській області

про визнання неправомірним та скасування рішення від 15.05.2000 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Соснівської сільської ради, в якому просив суд: визнати рішення Соснівської сільської ради восьмої сесії 23 скликання від 15.05.2000 року неправомірним в частині припинення права колективної власності та постійного користування землею колективного сільськогосподарського підприємства Соснівське та скасувати його в цій частині.

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2014 року адміністративний позов задоволено.

Визнано рішення Соснівської сільської ради восьмої сесії 23 скликання від 15 травня 2000 року неправомірним в частині припинення права колективної власності та постійного користування землею колективного сільськогосподарського підприємства Соснівське.

Скасовано рішення Соснівської сільської ради восьмої сесії 23 скликання від 15 травня 2000 року в частині припинення права колективної власності та постійного користування землею колективного сільськогосподарського підприємства Соснівське.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головним управління Держгеокадастру у Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій останнє просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не міг виступати в якості позивача у даній справі, адже його права рішенням Соснівської сільської ради від 15.05.2000 жодним чином не порушені. Також вказує, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, як розпорядника земель відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, не було залучено до розгляду справи в суді першої інстанції, хоча судом першої інстанції вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2021 залучено Головне управління Держгеокадастру у Сумській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Соснівської сільської ради про визнання неправомірним та скасування рішення від 15.05.2000 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2021 залучено ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_52 , ОСОБА_51 , ОСОБА_50 , ОСОБА_49 , ОСОБА_48 , ОСОБА_47 , ОСОБА_46 , ОСОБА_45 , ОСОБА_44 , ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_41 , ОСОБА_40 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 , ОСОБА_37 , ОСОБА_36 , ОСОБА_35 , ОСОБА_34 , ОСОБА_33 , ОСОБА_32 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , ОСОБА_58 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_57 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_59 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_56 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Соснівської сільської ради, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання неправомірним та скасування рішення від 15.05.2000 року.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Третіми особами подано клопотання, в яких вони зазначили, що земельні ділянки: пасовища - 103 га, багаторічні насадження 13,0 га, рілля - 2145 га передані в колективну власність КАП "Соснівський" на підставі відповідних документів, а отже, враховуючи ст. 80 ЗК України в редакції 1992-2000 р.р., ст. 5 ЗК України в редації 1992-2000 р.р., ч. 3 ст. 10 Закону України "Про господарські підприємства", вони не можуть належати до земель запасу державної власності. Таким чином, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Також просили роглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи, Головного управління Дергеокадастру у Сумській області, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою підлягає закриттю, з наступних підстав.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, реалізуючи передбачене статтею 55 Основного Закону право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.

Водночас, суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною, відтак, суд повинен встановити, серед іншого, в чому полягає порушення прав особи, яка подає апеляційну скаргу, оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до частини 3 статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

За приписами частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що обов`язковою умовою виникнення у особи права оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції є вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що особа, набуваючи статусу апелянта у справі, до участі у якій не була залучена, повинна мати не лише певний обсяг прав, свобод та інтересів, що можуть бути порушені тим чи іншим способом при прийняті судового рішення, а відповідне питання (стосовно прав, свобод та інтересів цих осіб) вже має бути безпосередньо вирішено у судовому рішенні.

Слід враховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Водночас, будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Тобто, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Судом встановлено, що згідно рішення Соснівської сільської ради другої сесії двадцять другого скликання від 30.06.1995 року було передано у колективну власність членам КАП Соснівський землі площею 2416 га, у постійне користування було передано КАП Соснівський землі площею 1078 га (т. 1 а.с. 8).

04.07.1995 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії СМ№07, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 7 (т. 1 а.с. 9-12), а також виданий Державний акт на право постійного користування землею серія СМ 00000012 (т. 1 а.с. 13-16).

З протоколу № 4 загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства від 05.09.1996 року вбачається, що цих зборах було вирішено: створити колективне сільськогосподарське підприємство Соснівське; прийняти статут колективного сільськогосподарського підприємства Соснівське; обрати головою колективного сільськогосподарського підприємства Соснівське ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 17-18, 19-29).

Рішенням Соснівської сільської ради восьмої сесії 23 скликання від 15.05.2000 року вирішено припинити право колективної власності та постійного користування землею КСП Соснівське та КСП 8-Березня у зв`язку з припиненням його діяльності; вилучити у КСП Соснівське та КСП 8-Березня державні акти на право колективної власності на землю та постійного користування землею і передати їх до архіву районного відділу земельних ресурсів (т. 1 а.с. 6).

Непогодившись із рішенням відповідача в частині припинення колективної власності та постійного користування землею КСП "Соснівське", позивач звернувся з даним позовом до суду.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою Головне управління Держгеокадастру у Сумській області посилається на те, що участі при розгляді справи № 577/6344/14-а не брало, однак в оскаржуваному рішенні вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки.

Так, в обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено, що в результаті аналізу землевпорядної документації на території Соснівської сільської ради, що зберігається у Місцевому фонді документації із землеустрою Відділу у Конотопському районі Сумської області, було з`ясовано наступне.

До моменту формування земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0399 відповідно «Технічної документації по визначенню земель, які підлягають передачі у колективну власність членам к-а «Соснівський» Конотопського району Сумської області» земельна ділянка визначена загальною площею 125,5 га пасовищ, до складу якої ввійшли землі державної власності орієнтовною площею 43,9 га (контури 227 площею 21,9 га та 229 площею 22,0 га) та землі бувшого КАП «Соснівський», які підлягали паюванню контур 209 площею 81,6 га станом на 1995 рік. Крім цього, на земельному масиві розміщені земельні ділянки під меліоративними каналами. При розробленні зазначеної документації межі земельних ділянок в натурі не встановлювались.

Згідно із «Схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Соснівський» Конотопського району Сумської області» в поконтурній експлікації агровиробничих груп грунтів по КСП «Соснівський» Конотопського району Сумської області (стор. 6 -7) зазначено, що в контурі 209 площа земель, що підлягає паюванню, становить 77,8 га, решта земель площею 3,8 га виведена в резерв для створення доріг - 1,7 га та лісосмуг - 2,1 га.

В подальшому, розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації від 15 квітня 2002 року №149 «Про надання дозволу на проведення землевпорядних робіт по виділенню земельних паїв в натурі та виготовленню державних актів на право приватної власності на землю» землі на загальній площі 115,4 га, в тому числі багаторічні насадження - 12,6 га, пасовища - 102,8 га, в тому числі і земельну ділянку 81,6 га, виключені із земель, що підлягали розпаюванню, передавши їх до земель запасу (пункт 2 розпорядження від 15 квітня 2002 року №149).

Відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0399 на площі 105,2261 га була перенесена до архіву 11.01.2020 року.

Разом з цим, згідно з постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2014 у справі 920/1715/13, КСП «Соснівське» на підставі рішення господарського суду Сумської області від 27.04.2005 у справі № 12/71 - ліквідовано. Той факт, що ПСП агрофірма «Соснівська» не є правонаступником КСП Соснівське встановлено при розгляді судових справ 9/45-06, 920/1715/13.

ПСП агрофірма «Соснівська» зареєстроване в ЄДРПОУ 05.04.2000 та згідно із статутом є самостійне, новостворене, підприємство і не являється правонаступником будь-яких підприємств в тому числі КСП Соснівське, даний факт було встановлено під час розгляду справи в Харківському апеляційному господарському суді у справі 920/1306/15 та про що зазначено в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2001 року у справі 920/1306/15.

А отже, ОСОБА_1 не міг виступати в якості позивача у даній справі, адже його права рішенням Соснівської сільської ради від 15.05.2000 жодним чином не порушені.

Враховуючи, що земельні ділянки належать до земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, то в даному випадку порушено саме права Головного управління прийнятою постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області, як розпорядника земель відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України. При цьому, Головне управління не було залучене до розгляду справи. Це, на думку представника Головного управління Держгеокадатру у Сумській області, призвело до обмеження останнього у можливості захистити свої права та інтереси. Ці обставини свідчать про те, що оскаржуване судове рішення безпосередньо впливає на права та інтереси Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, що свідчить про наявність підстав для набуття Головним управлінням Держгеокадатру у Сумській області статусу особи, яка, відповідно до вимог КАС України, має право подати апеляційну скаргу.

З`ясувавши обставини щодо вирішення судом першої інстанції у даній справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що предметом спору в цій справі є правомірність рішення Соснівської сільської ради восьмої сесії 23 скликання від 15.05.2000 року в частині припинення права колективної власності та постійного користування землею колективного сільськогосподарського підприємства Соснівське.

Отже, спірні правовідносини у цій справі виникли між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - Соснівською сільською радою з приводу прийняття Соснівською сільською радою восьмої сесії 23 скликання рішення від 15.05.2000 року в частині припинення права колективної власності та постійного користування землею колективного сільськогосподарського підприємства Соснівське.

На переконання суду, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Як свідчить мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваного рішення, судом першої інстанції питання про права, свободи чи інтереси Головного управління Дергеокадастру у Сумській області жодним чином не вирішувались.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що колегія суддів Господарського суду Сумської області у своєму рішенні від 08.12.2014 по справі № 920/1715/13 за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Соснівська» до Управління Держземагенства у Конотопському районі Сумської області, Конотопської районної державної адміністрації, Соснівської сільської ради, Головного управління Держземагенства у Сумській області, за участю прокурора про визнання права власності дійшла наступних висновків: "...Зважаючи на відсутність фактів, з якими законодавство пов`язувало факт припинення права власності КСП "Соснівське" на земельні ділянки, колегія суддів відхиляє посилання відповідачів на те, що спірні ділянки не перейшли до позивача від КСП "Соснівське" через те, що рішенням Соснівської сільської ради від 15.05.2000 було припинено право колективної власності спірною землею КСП "Соснівське".

Зазначене рішення органу місцевого самоврядування всупереч чинного на час його прийняття законодавства прийнято без наявності у цього органу законних підстав для припинення права власності юридичної особи на земельну ділянку без згоди останньої, а тому, відповідно до положень статті 4 Господарського процесуального кодексу України не застосовується судом при вирішенні даного спору.

Крім того, суд не приймає до уваги заперечення відповідачів з приводу того, що спірні земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту с. Соснівка, Конотопського району Сумської області.

В ході судового розгляду були досліджені документи на підтвердження факту розташування спірних земельних ділянок у межах населеного пункту - с. Соснівка Конотопського району Сумської області, а також факту набуття позивачем 100% власності на нерухоме майно, розташоване на спірних земельних ділянках.

Так, в судові засідання надавалось та досліджувалось креслення генерального плану с. Соснівка Конотопського району Сумської області, з якого вбачається, що споруди та будівлі, придбані позивачем за договорами купівлі-продажу та розміщені на земельних ділянках, що є предметом даного судового розгляду, розташовані у межах с. Соснівка.

Генеральний план с. Соснівка Конотопського району Сумської області виготовлений у 1983 році Українським державним проектним інститутом «Укрміськбудпроект» (Сумською філією). Проект планування та забудови с. Соснівка був погоджений виконкомом Соснівської сільської ради та затверджений рішенням Сумської обласної ради народних депутатів № 150 від 23.05.1983.

На виконання розпорядження Конотопської районної державної адміністрації № 514-ОД від 23.08.2012 «Про утворення комісії з проведення аналізу наявної містобудівної документації на предмет її актуальності та можливості подальшого використання для потреб територіальних громад району» Соснівською сільською радою було прийнято рішення від 11.02.2013, відповідно до якого термін дії генерального плану с. Соснівка, виготовленого у 1983 році Українським державним проектним інститутом «Укрміськбудпроект», продовжено до 2015 року.

Даний факт також підтверджував і представник ДП Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект», який був викликаний до суду для надання відповідних пояснень.

Посилання відповідачів на рішення Сумської обласної ради від 27.06.03 «Про встановлення та зміну меж сільських населених пунктів Конотопського району», яким фактично було збільшено площу с.Соснівка на 17,0га (а не зменшено), не доводить факту виключення спірних земельних ділянок з загальної площі с.Соснівка та винесення їх за межі с.Соснівка, а навпаки спростовує цей факт.

Таким чином, належних доказів, які б підтверджували факт переходу спірних земельних ділянок з колективної до державної чи комунальної власності, у матеріалах справи не міститься. Не надано відповідачами на вимогу суду і доказів, які б підтверджували факт добровільної відмови КСП «Соснівське» від земельних ділянок, відчуження (продажу) земельних ділянок раді народних депутатів, викупу земельної ділянки для державних або суспільних потреб, припинення права власності на земельну ділянку у випадках, передбачених пунктами 4, 6-8 ст.ст. 27, 28 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року зі змінами та доповненнями)...".

Враховуючи викладене, колегія суддів зауважує, що рішенням Господарського суду Сумської області у справі № 920/1715/13, що набрало законної сили, встановлено відсутність факту переходу спірних земельних ділянок з колективної до державної чи комунальної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, у даному випадку рішення суду першої інстанції стосується прав та обов`язків вичерпного кола осіб, а відтак, на думку суду апеляційної інстанції, не може свідчити про порушення охоронюваних законом прав та інтересів Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

З огляду на вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2014 по справі № 577/6344/14-а підлягає закриттю, оскільки після відкриття такого апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, поданою останнім з підстав вирішення судом питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням у даній справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 305 КАС України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлену вище відсутність у Головного управління Держгеокадастру у Сумській області права на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 250, 293, 305, 325, 328, 329 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2014 по справі № 577/6344/14-а.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Калиновський В.А.
Судді Мінаєва О.М. Кононенко З.О.

Повний текст ухвали виготовлений 06.12.2021 року