Справа № 240/17729/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, яка надійшла до суду 09.09.2021, просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні доплати до пенсійного забезпечення із застосуванням абз. 3 п.1Постанови КМУ від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» та зобов`язати відповідача і здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2021 з урахуванням доплати встановленої абз. 3 п.1 Постанови КМУ від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році».
В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком у розмірі 1769,00 грн, тобто розмір пенсії не досягає 2200,00 грн. Звертаючись до суду позивач вважає, що має право на доплату до пенсії, передбачену абз. 3 п.1Постанови КМУ від 22.02.2021 №127, а тому відмову відповідача у перерахунку пенсії з урахуванням зазначеної норми вважає протиправною. Просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відзив на позовну заяву надійшов до суду 19.10.2021. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що при призначенні пенсії позивачу, її страховий стаж становив 27 років 11 місяців 4 дні. Зазначає, що Постановою КМУ №127 встановлено, що особам, у яких відсутній необхідний страховий стаж (у жінок 30 років), доплата до 2200,00 грн не встановлюється. Вважає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії на підставі норм Постанови КМУ №127. Окрім того, відповідачем у відзиві не заперечується незарахування до стажу роботи позивача періодів трудової діяльності із 1987 по 1988 у колгоспі ім.. Кірова.
Відділом документального забезпечення суду 25.10.2021 зареєстровано відповідь на відзив у якому позивач вказує на те, що її страховий стаж становить більше 30 років (27 р. 11 м. 05 д, - стаж врахований позивачем + 1р.5м.20д. стаж у колгоспі ім. Кірова + 2 р. 9 м. стаж в МКП «Бердичівводоканал»).
У період із 13.09.2021 по 24.09.2021 головуюча суддя перебувала у відпустці, а із 01.11.2021 по 05.11.2021 у відрядженні.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перш за все суд вважає за необхідне зазначити, що не є предметом спору у даній адміністративній справі не зарахування періодів трудової діяльності позивача у колгоспі ім. Кірова та у МКП «Бердичівводоканал» до страхового стажу позивача, а тому суд у межах даного позовного провадження не досліджує матеріали пенсійної справи позивача та не встановлює правомірність рішень відповідача щодо зарахування чи не зарахування періодів роботи до стажу.
Разом з тим, як вбачається із заяви позивача про уточнення позовних вимог, предметом спору є відмова відповідача у призначення позивачу доплати до пенсії із застосуванням Постанови КМУ №127 від 22.02.2021. Вимоги щодо зарахування періодів роботи позивача до стажу, позивачем у даному позові не заявляється.
Судом безспірно встановлено, що станом на дату звернення позивача до суду, її страховий стаж становить - 27 років 11 місяців 04 дні.
З матеріалів справи вбачається, що у травні 2021 року позивач зверталась до відповідача із заявою у якій просила «призначити мені щомісячну доплату до пенсії у сумі, що не вистачає до 2200 грн 00 коп. Крім того, під час призначення мені щорічної доплати прошу зарахування до трудового стажу роботи в колгоспі ім.. Кірова с. Озадівка Бердичівського району Житомирської області за 1987 та 1988 роки».
Листом від 18.06.2021 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що з матеріалів пенсійної справи вбачається, що страховий стаж, який підтверджено документально, становить 27 років 11 місяців 4 дні. Розмір пенсії становить 1769,00 грн. Постановою КМУ №127 від 22.02.2021 передбачено, у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону (жінкам 30 років), не досягає 2200 гривень, таким особам надається щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій. Особам, у яких відсутній необхідний страховий стаж (у жінок 30 років), доплата до 2200,00 грн не встановлюється.
Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась до суду.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Положеннями статті 1 Закону №1788-XII встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону №1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом; пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» установлено, що у 2021 році: перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р.№124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 р., №19, ст. 663), проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11; у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; з 1 березня у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону, не досягає 2200 гривень, таким особам надається щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій.
Отже, абзац третій пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. N 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» міститься вказівка на проведення перерахунку пенсії з урахуванням вимог статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто страхового стажу, зокрема у жінок 30 років, а тому доплата до 2200 грн. здійснюється за наявності достатньої кількості страхового стажу.
За матеріалами адміністративної справи, позивач має страховий стаж 27 років 11 місяців 4 дні, за таких обставин відсутні правові підстави для здійснення доплати до пенсії 2200 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку, що доводи позивача про протиправність бездіяльності відповідача щодо не здійснення з 01.03.2021 перерахунок пенсії до рівня 2200 грн є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись ст.139, 205, 241-246, 250 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук