Справа № 400/8812/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження в адміністративній справі
06 грудня 2021 р. № 400/8812/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., розглянувши в письмовому провадженні клопотання відповідача від 16.11.2021р. про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 27.07.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463 гривні 15 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок за період з 01.03.2018 року по 27.07.2018 року включно в сумі 21739 гривень 86 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 04.10.2021р. суд відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.260 КАС України.

16.11.2021р. до суду від військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд закрити провадження у справі № 400/8812/21 на підставі того, що позовні вимоги (періоди, за які позивач просить нарахувати індексацію грошового забезпечення) викладені в позові по даній справі та по справі № 400/3198/20, що вже розглянута судом

09.10.2020р., є тотожними. Рішення суду від 09.10.202р. по справі № 400/3198/20 набрало законної сили 17.11.2020р. З урахуванням того, що аналогічні вимоги позивача вже розглянуто судом, відповідач просить суд закрити провадження в справі № 400/8812/21 на підставі п.4 ч.1 ст238 КАС України.

Суд, розглянувши матеріаи адміністративної справи та клопотання відповідача, виходить з такого.

Позовна заява ОСОБА_1 по спаві № 40/8812/21 обгрунтована тим, що відповідач, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 року у справі № 400/3198/20 нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за пеірод з 25.04.2016р. по 06.11.2017р., з 09.12.2017р. по 28.02.2018р. включно в сумі 70581,41грн. Проте, як вважає позивач , Військова часьтина НОМЕР_1 всупереч вимогам постанови КМУ "Про Затвердженя Порядку провеедння індексації грошових доходів населення" від 17.07.2003р. № 1078 не виплатила ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4463,15грн. в місяць та за піерод з 01.03.20218р. по 27.07.2018р. в сумі 21739,86грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у справі № 400/8812/21.

В свою чергу, рішенням суду від 09.10.2020р. у справі № 400/3198/20 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.04.2016 по 06.11.2017 та з 08.12.2017 по 27.07.2018, з врахуванням базового місяця у період з 25.04.2016 по 06.11.2017, з 08.12.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 27.07.2018 - березня 2018. Вказане рішення суду набрало законної сили 17.11.2021р., а судом на виконнаня такого рішення видано виконавчий лист.

Матеріали позовної заяви свідчать, що позивач не згоден з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення суду від 09.10.2020 року у справі № 400/3198/20.

Іншими словами, позивач, звертаючись із цим позовом, фактично просить суд зобов`язати відповідача виконати належним чином рішення суду від 09.10.2020 року у справі № 400/3198/20.

Згідно з частиною четвертою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість установлення судового контролю за виконанням судового рішення (стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною восьмою статті 382 Кодексу адміністративногго судочинства України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до належного виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 року у справі № 816/2016/17, постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі № 522/10140/17.

З аналізу предмету спору у цій справі суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме: рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 року у справі № 400/3198/20.

За вказаних обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими Кодекс адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушені його права, свободи чи інтереси, то він може звернутися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаного рішення від 09.10.2020 року у справі № 400/3198/20, або порушення його прав, свобод чи інтересів, він може звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі № 522/10140/17.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі вищезазначеного, керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:
1. Клопотання Військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2021р. про закриття провадження у справі - задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №400/8812/21.

3. Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.
Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов