Справа № 433/1232/21
Суддя: Суський О. І.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1232/21
Провадження №2-а/433/17/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року Троїцький районний суд Луганської області у складі: головуючого судді - Суського О.І., при секретарі судового засідання - Кіян А.М., розглянувши матеріли адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Із адміністративним позовом до суду звернувся ОСОБА_1 , який вказав, що 06 серпня 2021 року Управлінням патрульної поліції в Харківській області інспектором 1 батальйону 6 роти старшим лейтенантом поліції Джабраіловим Мурадом Сулеймановичем відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4596284, згідно якої позивач, 06 серпня 2021 року о 17 год. 32 хв. 52 сек., керував автомобілем марки TOYOTA LAND CRUISER 200, д/н НОМЕР_1 , та не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 «Суцільна смуга», здійснивши обгін автомобіля, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України - Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, а саме ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим позивача було піддано стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач зазначає, що інкриміноване йому в вину правопорушення не мало місця, воно є надуманим, безпідставним та нічим не підтвердженим. Вимога позивача до відповідача пред`явити докази (відео, фото зйомку, тощо) порушення мною п. 8.5.1 ПДР України, була проігнорована, з огляду на що оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази.

Позивач просить суд постанову відповідача від 06 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання позивач не з`явився, просив суд справу розглянути без його участі.

Відповідач, повідомлений належним чином про день час та місце розгляду справи, до судового засідання свого представника не направив. Заперечень на позовні вимоги не надав.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступне.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4596284 від 06 серпня 2021 року, позивач, 06 серпня 2021 року о 17 год. 32 хв. 52 сек., керував автомобілем марки TOYOTA LAND CRUISER 200, д/н НОМЕР_1 , та не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 «Суцільна смуга», здійснивши обгін автомобіля, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України - Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, а саме ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим позивача було піддано стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАСУ, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституціє юта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до п. 8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1цих Правил.

Жодного доказу винуватості в інкримінованому позивачу в вину правопорушенні відповідач до суду не представив.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, які містять матеріали справи, є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення. При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Аналогічні висновки викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 року в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18.

Отже, судом не встановлено обставин, які б достеменно підтверджували вчинення позивачем порушення вимог п. 8.5.1 ПДР України.

З огляду на наведене, суд зазначає, що належних доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за 1 ст.122 КУпАП під час розгляду справи відповідачем, в порушення вимог ч. 2 ст.77 КАС України, суду не надано.

Сам факт правопорушення позивачем правил дорожнього руху, належними та допустимими доказами не підтверджено.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження по справі.

В зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку про задоволення позову.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.280,283,287-289,293 КУпАП, ст.ст.3, 77, 139,243-246,286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративного позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4596284, винесену 06 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП, згідно якої накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення згідно п.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І.Суський

16.11.21