Справа № 527/2400/21
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/2400/21
провадження 2-а/527/24/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине справу № 527/2400/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області Кравченко Вікторії Василівни, Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

В своєму позові позивач зазначив, що 01.11.2021 року він перебував в м. Кременчуці, де рухався своїм автомобілем марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 . Близько 21 год. по вул. Київська ззаду до нього наблизився автомобіль поліції та увімкнув проблискове червоне світло, що означало негайну зупинку. Коли він зупинився. То до нього підійшла інспектор поліції в м. Кременчуці УПП у Полтавській області Кравченко В.В. На його прохання пояснити причину зупинки, інспектор пояснила, що він був не пристебнутим паском безпеки. Оскільки він був пристебнутий паском безпеки, то попрохав надати йому докази порушення, на що йому продемонстрували відео, з якого взагалі нічого не видно, адже на вулиці вже було дуже темно.

Проте, інспектором поліції було складено постанову серії ЕАО № 4978557 від 01.11.2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП у зв`язку з порушенням п. 2.3 Правил дорожнього руху України.

Із вказаною постановою він не погоджується, оскільки при розгляді справи та складенні постанови, інспектор Кравченко В.В. не лише не захотіла отримувати від нього як усні так і письмові пояснення, але і не зазначила, якими ж доказами це підтверджується.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 01.11.2021 року серії ЕАО № 4978557, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, направили відзив на позовну заяву, в якому просили у задоволенні позовних вимог відмовити, вважають викладені вимоги позивача безпідставними, не підтвердженими жодними допустимими доказами.

Вивчивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши докази, які є у справі, суд встановив наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4978557 від 01.11.2021 року, ОСОБА_1 01.11.2021 року близько 21:09 год. керував автомобілем марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 в Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с. 7-8).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Відповідно до п. 2.3 в Правил дорожнього руху України водій зобов"язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Так, статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості .

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачами жодних доказів, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, суду не надано.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, прийняв оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, проте не надав суду доказів правомірності свого рішення, а тому, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмір в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 79, 139, 163, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4978557 від 01.11.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 510,00 грн. скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження,а у разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

відповідачі:інспектор роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області Кравченко Вікторія Василівна (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3), Батальйон патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3).

Суддя Т. В. Левицька