Справа № 420/5021/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5021/21
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

за участі секретаря Вознюк Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

АТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2020 року:

№1252/15-32-09-02, яким до Товариства застосовані штрафні санкції за порушення строків реєстрації в ЄДР рівномірів-лічильників та витратомірів-лічильників у сумі 480 000 грн.

№1427/15-32-09-02, яким до Товариства застосовані штрафні санкції за незабезпечення своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального у сумі 93 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у травні 2019 року ємності для зберігання нафтопродуктів були обладнані рівномірами-лічильниками та витратомірами лічильниками, проте до 01.07.2019 року у жодного суб`єкта господарювання не було технічної можливості зареєструвати зазначене обладнання, враховуючи те, що реєстрація проводиться виключно в електронному вигляді шляхом передачі файлів електронних форм довідок відповідно «Формату даних та структури ЄДР витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі», затвердженому Наказом Мінфіну 27.11.2018 року за №944.

Водночас, у період з 01.07.2020 року по 11.07.2019 року (дата успішної подачі довідки про розпорядника акцизного складу) Товариство вчиняло активні дії щодо подання такої довідки, неодноразово повідомляло працівників контролюючого органу про наявні фактичні та технічні проблеми щодо заповнення та прийняття вказаної заяви, тому виявлене під час перевірки порушення у вигляді недотримання Товариством строків реєстрації в ЄДР витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників до 01.07.2019 року сталося не з вини Товариства.

Стосовно неподання даних про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального з 01.01.2020 року по 01.04.2020 року включно та за 21.04.2020 року позивачем зазначено, що а Акті перевірки не вказано період співставлення показників обсягів обігу та залишків пального.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського адміністративного суду від 07 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано покладеного на нього обов`язку зареєструвати в ЄДР рівноміри-лічильники та витратоміри-лічильники у строк до 01.07.2019 року.

Наведені позивачем причини неможливості здійснити відповідну реєстрацію у період з 01.07.2019 року по 11.07.2019 року через відсутність оновлень документів у програмі «M.E.Doc» не виключали право позивача здійснити відповідні реєстрації за допомогою електронного кабінету платника податків з використанням державного сайту України Державної податкової служби України.

Крім того позивач мав право на звернення до податкового органу з відповідною письмовою заявою щодо неможливості реєстрації в ЄДР витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників у строк до 11.07.2019 року, проте таких дій не вчинив.

Надаючи правову оцінку виявленим в ході перевірки фактам неподання щоденно даних про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального з 01.01.2020 року по 01.04.2020 року та за 21.04.2020 року включно, суд зазначив, що позивачем не наведено жодного обґрунтування причин не виконання відповідних вимог закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, АТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування наведених в апеляційній скарзі доводів апелянт навів доводи, які були викладені у позовній заяві та зазначив, що у травні 2019 року ним забезпечено встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, проте станом на 01.07.2019 року були відсутні електронні форми документів, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру. Форма J0210301 «Довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри» була випущена у версії «M.E.Doc» 11.01.012 лише 03.07.2019 року та з моменту встановлення відповідного оновлення програми «M.E.Doc» (04.07.2019 року) Товариство розпочало спроби здійснити реєстрацію вимірювальних приладів, на підтвердження чого були надані довідки від 04.07.2019 року, від 05.07.2019 року та від 10.07.2019 року, які протиправно не були прийняті судом першої інстанції.

Окремо наголошено, що у період з 01.07.2019 року по 11.07.2019 року позивач постійно звертався на «гарячу лінію» ДПС України та до його структурних підрозділів, на підтвердження чого до суду надавалась деталізація телефонних дзвінків за липень 2019 року. Зазначені обставини, на переконання апелянта, беззаперечно свідчать, що Товариство вчиняло активні та всі залежні від нього дії, направлені на реєстрацію в ЄДР витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, що виключає притягнення його до відповідальності.

ГУ ДПС в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 24.05.2019 року АТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального, має в наявності ліцензії:

- №00464 від 01.07.2019 року на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі;

- №1900005 від 01.07.2019 року на право зберігання пального;

- №00331 від 21.08.2019 року на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі;

- №00020 від 09.11.2020 року на право виробництва пального.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області №5288-н від 27.10.2020 року, направлень на перевірку від 28.10.2020 року №3577 та №3576, з 29.10.2020 року по 06.11.2020 року ревізорами-інспекторами ГУ ДПС в Одеській області було здійснено фактичну перевірку АТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт №583/15-32-09-02/03482749 від 09.11.2020 року «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального» (а.с.10-16).

За висновками контролюючого органу, викладеними в Акті перевірки, Товариством допущено порушення:

- підпункту 230.1.2 пункту 230.1 ст.230 та пункту 12 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень ПКУ, за яким передбачена відповідальність згідно із пунктом 128-1.1 ст.128-1 ПКУ;

- підпункту 230.1.3 пункту 230.1 ст.230, пункту 21 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень ПКУ, за яким передбачена відповідальність згідно із пунктом 128-1.3 ст.128-1 ПКУ.

Суть порушень, на думку відповідача, полягала в тому, що Товариством не дотримано строків реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

За результатами встановлених порушень Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 26.11.2020 року №1252/15-32-09-02, яким за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 480 000 грн. (а.с.9);

- від 26.11.2020 року №1427/15-32-09-02, яким за порушення підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 93 000 грн. (а.с.8).

За наслідком адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарг АТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» - без задоволення (а.с.24-28).

Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу, вважаючи податкові повідомлення-рішення від 26.11.2020 року №1252/15-32-09-02 та №1427/15-32-09-02 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Абзац 8 ч.2 ст.17 вказаного закону передбачає, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії 500 000 гривень.

В свою чергу, відповідно до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад це, зокрема, спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі-приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання-платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1. статті 230 ПК України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Підпунктом 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України передбачено, що розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 128-1.1. статті 128-1 ПК України не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

За приписами п. 128-1.3 ст. 128-1 ПК України незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Таким чином, у розпорядників акцизних складів на підставі вказаних норм Податкового кодексу України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність з відповідним підакцизним товаром - пальним, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі та подавати дані про фактичні залишки пального.

На підставі п.12 підрозділу 5 розділу XX ПК України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

На виконання приписів ст.230 ПК України Кабінет Міністрів України 22.11.2017 року прийняв постанову №891, якою затвердив Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі - Порядок №891).

При цьому з матеріалів справи вбачається, що позивачем було виконано вимоги закону щодо встановлення рівномірів-лічильників та витратомірів-лічильників. Також позивач визнає за собою обов`язок здійснити до 01.07.2019 року реєстрацію відповідних контрольно-вимірювальних приладів і підтверджує його невиконання у встановлений строк, проте вказує, що через об`єктивні причини не мав можливості вчинити відповідні дії до 11.07.2019 року.

За таких обставин, судова колегія досліджує наведені позивачем доводи, які можуть бути визнані як об`єктивна підстава, що виключає вину Товариства щодо нездійснення реєстрації рівномірів-лічильників та витратомірів-лічильників у період з 01.07.2019 року по 11.07.2019 року.

Позивач посилається на відсутність станом на 01.07.2019 року електронних форм документів для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру.

Однак судова колегія встановила, що форма J0210301 «Довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри» випущена 03.07.19 року у оновленій версії «M.E.Doc» 11.01.012, на підтвердження чого позивачем надано лист ТОВ «Інтелект-ЮГ» (т.1 а.с.182).

В свою чергу позивач зазначає, що лише 04.07.2019 року ним було отримане відповідне оновлення програми з необхідною електронною формою J0210301 та саме з вказаної дати почалися спроби заповнення відповідної Довідки. У зв`язку з тим, що змінилася форма та вміст електронного документа та були відсутні методологічні рекомендації та роз`яснення щодо заповнення даної Довідки, виникли технічні проблеми з заповненням даної Довідки.

Таким чином, підставою неможливості реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строк до 01.07.2019 року позивач визначає відсутність відповідних оновлень в програмі «M.E.Doc».

Судова колегія відхиляє наведені доводи Товариства, оскільки позивач мав можливість зареєструвати витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники в Єдиному державному реєстрі у строк до 01.07.2019 року за допомогою електронного кабінету платника податків з використанням державного сайту України Державної податкової служби України.

Крім того, визначаючи відсутність необхідної форми документа у допоміжній програмі до 04.07.2017 року, позивач не надає беззаперечних доказів, які б доводили об`єктивну неможливості здійснити реєстрації до 11.07.2019 року.

Посилання Товариства на дзвінки на «гарячу лінію» ДПС України та до її структурних підрозділів з вказаного приводу не доведені належними доказами.

Надана позивачем деталізація телефонних дзвінків АТ «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» за період з 01.07.2019 року по 31.07.2019 рік доводить факт дзвінків на певні телефонні номери та підтверджує їх тривалість, проте не може підтвердити їх зміст.

Більш того, пункт 12 Підрозділу 5 розділу XX ПК України, який передбачав обов`язок позивача зареєструвати відповідні вимірювальні прилади в Реєстрі був введений Законом № 909-VIII від 24.12.2015 року та в подальшому до нього вносились зміни, які відтермінували відповідний обов`язок з 01 січня 2017 року до 01 липня 2019 року.

Таким чином, позивач був завчасно обізнаний про необхідність здійснити реєстрацію рівномірів-лічильників та витратомірів-лічильників у відповідному Реєстрі, однак матеріали справи не містять жодних належних доказів звернення до відповідача з відповідними заявами чи за роз`ясненнями у строк до 01.07.2019 року чи у період з 01.07.2019 року по 11.07.2019 року.

За таких обставин судова колегія не може визнати обґрунтованими доводи позивача про відсутність його вини щодо порушення строків реєстрації в ЄДР 12 рівномірів-лічильників та 12 витратомірів-лічильників, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.11.2020 року № 1252/15-32-09-02 прийнято правомірно.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 26.11.2020 року №1427/15-32-09-02 судова колегія зазначає наступне.

Позивач в обґрунтування протиправності зазначеного рішення вказував, що в Акті перевірки не вказаний період зіставлення показників обсягів обігу та залишків пального станом на 06.11.2020 року.

Однак, як свідчать матеріали справи, вказане податкове повідомлення-рішення прийнято у зв`язку з незабезпеченням суб`єктом господарювання своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п.128-1.3 ст.128-1 ПК України незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

В Акті перевірки зазначено, що Товариством не подавались щоденні дані обігу пального з 01.01.2020 року по 01.04.2020 року та за 21.04.2020 року загалом 93 дні.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень. При цьому у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що платником податків не виконано обов`язку з подання даних, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що відповідачем встановлено факт не подання Товариством щоденних даних обігу пального з 01.01.2020 року по 01.04.2020 року та за 21.04.2020 року, а позивачем, в свою чергу, не наведено жодного обґрунтування причин неподання відповідних даних у вказаний період, судова колегія вважає, що вказане порушення не спростоване позивачем.

За таких обставин судова колегія зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.11.2020 року №1252/15-32-09-02, яким на позивача накладено штрафні санкції за неподання даних про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального з 01.01.2020 року по 01.04.2020 року та за 21.04.2020 року загалом 93 дні, прийнято правомірно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОДЕСНАФТОПРОДУКТ» - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.
Повний текст судового рішення виготовлено 02.12.2021 року.