Справа № 380/16418/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання незаконними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 (Позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (Відповідач), в якому просить:

- визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Ключка О.І. від 25 серпня 2021 року та від 26 серпня 2021 про накладення штрафу;

- судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що винесені державним виконавцем у виконавчому провадженні № 66425237 постанови від 25 серпня 2021 року та від 26 серпня 2021 року про накладення на неї штрафу у розмірі 1700,00 грн. та 3400,00 грн. відповідно, за невиконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 вересня 2020 року у справі № 459/483/19 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною є незаконними та підлягають скасуванню. Позивачка вказує, що не чинила жодних перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з його сином ОСОБА_3 . Зазначає, що державний виконавець не встановив, які саме перешкоди вона чинить особисто ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною, не надав відповідних підтверджуючих цю обставину доказів, а також не довів її особистої вини у невиконанні рішення суду. Крім того, при прийнятті оскаржуваних постанов державний виконавець не з`ясував дійсних причин відмови дитини від зустрічі з батьком, не задіяв органи опіки та піклування, психолога інших спеціалістів, як це передбачено «Правилами виконання судових рішень». Позивачка звертає увагу на те, що її молодший син ОСОБА_3 боїться батька, у зв`язку з чим сам не бажає зустрічей з ним та уникає їх, тому вона змушена постійно звертатися до лікаря-невролога. Наголошує, що відсутність у дитини бажання спілкуватися з батьком може негативно вплинути на розвиток її особистості, до того ж якщо ці зустрічі будуть здійснені під примусом, хоча й на виконання рішення суду. Підкреслює, що особисто не чинитиме жодних перешкод у спілкуванні батька з сином ОСОБА_4 , але якщо він (син) сам виявить небажання зустрічі з батьком, то її вини у цьому немає і бути не може. Позивачка вважає, що оскільки її вина у спірному випадку не доведена (та й взагалі відсутня), накладений державним виконавцем штраф є непомірним для неї, як одинокої жінки, яка виховує двох неповнолітніх дітей, суд повинен визнати оскаржувані постанови про накладення штрафу протиправними та скасувати їх.

У зв`язку з викладеним, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що на виконанні у Червоноградському відділі державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі Відділ) перебувало виконавче провадження № 66425237 щодо виконання виконавчого листа № 459/483/19 від 02 серпня 2021 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про: зобов`язати ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом: зустрічі тричі на тиждень: у понеділок та середу з 17:00 год. до 19:00 год., в суботу з 11:00 год. до 17:00 год., спільний відпочинок протягом 2 тижнів у першій половині літа з 1 червня по 15 липня з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька та необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

09 серпня 2021 року державним виконавцем відповідно до статей 3, 4, 24, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано для виконання та для відома сторонам виконавчого провадження.

17 серпня 2021 року у Відділ з`явилась боржник ОСОБА_6 . Державний виконавець ознайомила боржника з резолютивною частиною вищевказаного виконавчого документа, яка зобов`язалась не чинити перешкод в побаченні батька з дитиною. Також боржника повідомлено про відповідальність у разі невиконання вимог виконавчого документа та попереджено про кримінальну відповідальність в разі невиконання вимог виконавчого документа, про що складено акт державного виконавця.

19 серпня 2021 року у Відділ надійшло пояснення боржника щодо виконання вимог виконавчого документа. Боржник повідомила, що не перешкоджає побаченню батька з дитиною. Побачення має відбуватись за згодою дитини та в присутності матері. Однак в подальшому, боржник не виявила бажання йти на побачення з дитиною разом з батьком.

Оскільки стягувач був відсутній у місті Червоноград до 20 серпня 2021 року, побачення з дитиною було узгоджено зі сторонами виконавчого провадження та призначене на суботу 21 серпня 2021 року за місцем проживання дитини, а саме : АДРЕСА_1 . Згідно Акту державного виконавця від 21 серпня 2021 року державним виконавцем було здійснено перевірку виконання вимог виконавчого листа № 459/483/19 від 02 серпня 2021 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області, за участю сторін виконавчого провадження, свідків, понятих.

Побачення дитини з батьком не відбулось. Боржник не впустила батька в квартиру, спричинивши сварку в присутності дитини, яка була в кімнаті з відчиненими дверима, та чула всю лайку збоку боржника та родичів. Батькові не вдалося ні поспілкуватись з дитиною, ні побачити її. Боржник пояснила, що дитина не бажає бачитись з батьком.

Державний виконавець вкотре роз`яснила боржнику про відповідальність у разі невиконання вимог виконавчого документа, та призначила наступне побачення з дитиною, згідно графіку, встановленого рішенням суду.

Державний виконавець роз`яснила сторонам виконавчого провадження про можливість встановлення місця побачення в іншому місці за згодою сторін виконавчого провадження. Однак боржник не йде на компроміс, та не сприяє тому, щоб батько міг бачитись з дитиною, посилаючись на те, щоб батько бачився тільки за місцем проживання дитини або біля під`їзду за місцем проживання дитини. Стягувач згідний йти на компроміс, бачитись з дитиною в присутності мами, хоча у виконавчому документі чітко визначені дні та спосіб побачення. Однак батька в квартиру не впускають; ні поговорити з дитиною, ні побачити дитину боржник не має можливості. Зі слів стягувача будь який зв`язок батька з дитиною відсутній. Боржник посилається на те, що проживає з мамою, яка є власницею квартири і не бажає бачити стягувача в квартирі.

Наступне побачення з дитиною мало відбутися 23 серпня 2021 року. Зазначене побачення не відбулось, оскільки знову боржник не впустила батька в квартиру, посилаючись на небажання дитини. Дійти згоди з боржником щодо встановлення іншого місця побачення батька з дитиною не вдалося.

Станом на 23 серпня 2021 року спілкування батька з дитиною повністю відсутнє у будь якому вигляді: ні за допомогою телефонного чи іншого зв`язку. В акті від 23 серпня 2021 року боржник та свідки відмовились від підпису акту.

25 серпня 2021 року, керуючись статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 1700,00 грн.

Аналогічно побачення з дитиною не відбулося і 25 серпня 2021 року, згідно Акту державного виконавця. Боржника повідомлено про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн., а також вкотре попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання вимог виконавчого документа. У подальшому було узгоджено, що наступне побачення батька з дитиною відбудеться 28 серпня 2021 року біля під`їзду за місцем проживання дитини, а саме: у АДРЕСА_2 .

Відповідно, 26 серпня 2021 року державний виконавець, керуючись статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі в сумі 3400,00 грн.

Відповідач зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Боржник вимоги виконавчого листа № 459/483/19 від 02 серпня 2021 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області, не виконав. Сприяння боржника у тому, щоб дитина мала можливість спілкуватися з батьком, відсутнє.

Отже, на думку відповідача, оскаржувані постанови про накладення штрафу є законними, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді 04 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 01 листопада 2021 року визнано поважними причини пропуску позивачкою строку звернення до суду та поновлено його; відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін; у залученні ОСОБА_2 до участі у справі як третьої особи відмовлено.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

02 серпня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області видав виконавчий лист № 459/483/19 про: зобов`язати ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом: зустрічі тричі на тиждень: у понеділок та середу з 17:00 год. до 19:00 год., в суботу з 11:00 год. до 17:00 год., спільний відпочинок протягом 2 тижнів у першій половині літа з 1 червня по 15 липня з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, та необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

06 серпня 2021 року стягувач ОСОБА_2 звернувся до начальника Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) із заявою, у якій просив прийняти виконавчий лист по справі № 459/483/19, провадження № 2/459/156/2020 від ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною. До заяви долучив згаданий виконавчий лист.

09 серпня 2021 року державний виконавець Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ключка Олена Ігорівна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 66425237 з примусового виконання виконавчого листа № 459/483/19 від 02 серпня 2021 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про: зобов`язати ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом: зустрічі тричі на тиждень: у понеділок та середу з 17:00 год. до 19:00 год., в суботу з 11:00 год. до 17:00 год., спільний відпочинок протягом 2 тижнів у першій половині літа з 1 червня по 15 липня з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, та необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

25 серпня 2021 року державний виконавець Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ключка Олена Ігорівна винесла постанову про накладення штрафу № 66425237, якою встановила: згідно Акту державного виконавця від 23 серпня 2021 року вимогу виконавчого документа № 459/483/19 від 02 серпня 2021 року, виданого Червоноградським судом Львівської області на виконано, а саме щодо зобов`язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом: зустрічі тричі на тиждень: у понеділок та середу з 17:00 год. до 19:00 год., в суботу з 11:00 год. до 17:00 год., спільний відпочинок протягом 2 тижнів у першій половині літа з 1 червня по 15 липня з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, та необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець постановила:

1. Згідно Акту державного виконавця від 23.08.2021 року вимогу виконавчого документа № 459/483/19 від 02.08.2021 року, виданого Червоноградським судом Львівської області, не виконано накласти на боржника: ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 1700,00 грн.

2. Зобов`язати боржника виконати рішення, а саме не перешкоджати побаченню стягувача з дитиною, яке відбудеться 25.08.2021 року за місцем проживання дитини, а саме: АДРЕСА_1 .

26 серпня 2021 року державний виконавець Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ключка Олена Ігорівна винесла постанову про накладення штрафу № 66425237, якою встановила: згідно Акту державного виконавця від 25 серпня 2021 року вимогу виконавчого документа № 459/483/19 від 02 серпня 2021 року, виданого Червоноградським судом Львівської області на виконано, а саме щодо зобов`язання ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом: зустрічі тричі на тиждень: у понеділок та середу з 17:00 год. до 19:00 год., в суботу з 11:00 год. до 17:00 год., спільний відпочинок протягом 2 тижнів у першій половині літа з 1 червня по 15 липня з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, та необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановила:

1. Згідно Акту державного виконавця від 25.08.2021 року вимогу виконавчого документа № 459/483/19 від 02.08.2021 року, виданого Червоноградським судом Львівської області не виконано накласти на боржника: ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 3400,00 грн.

2. Зобов`язати боржника виконати рішення, а саме не перешкоджати побаченню стягувача з дитиною, яке відбудеться 28.08.2021 року за місцем проживання дитини, а саме: АДРЕСА_1 та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Не погоджуючись з указаними постановами про накладення штрафу, уважаючи, що такі прийняті відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», позивачка звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності постанов державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ключки Олени Ігорівни від 25 серпня 2021 року та від 26 серпня 2021 року про накладення на позивачку штрафу у розмірі 1700,00 грн. та 3400,00 грн. відповідно за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 66425237.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 16 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частинами першою третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» урегульовано, зокрема, особливості виконання рішення про встановлення побачення з дитиною.

Так, відповідно до частин першої четвертої цієї статті виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Повторним невиконанням судового рішення в розумінні статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» є встановлений відповідним актом факт кожного наступного невиконання боржником судового рішення після складення акту про невиконання такого рішення вперше та винесення відповідної постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі № 640/11833/19.

Оцінюючи в контексті наведених норм законодавства правомірність прийняття державним виконавцем спірних постанов від 25 серпня 2021 року та від 26 серпня 2021 року про накладення штрафів на позивачку за невиконання рішення суду суд враховує наступне.

Насамперед суд відзначає, що згідно виконавчого листа № 459/483/19 від 02 серпня 2021 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області на виконання рішення цього ж суду від 17 вересня 2020 року у справі № 459/483/19, зобов`язано позивачку не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом: зустрічі тричі на тиждень: у понеділок та середу з 17:00 год. до 19:00 год., в суботу з 11:00 год. до 17:00 год., спільний відпочинок протягом 2 тижнів у першій половині літа з 1 червня по 15 липня з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька, та необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

Постанова про накладення штрафу від 25 серпня 2021 року прийнята державним виконавцем на підставі Акта державного виконавця від 23 серпня 2021 року зі змісту якого слідує, що о 17:12 год. відбулась перевірка виконання рішення суду, а саме виконавчого листа № 459/483/19 від 02 серпня 2021 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області. Боржника ознайомлено із процесом виконання рішення суду щодо встановлення побачення з дитиною та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Побачення не відбулось, оскільки боржник відмовилася впустити батька в квартиру, де проживає дитина. Боржник відмовляється давати дитину на побачення з батьком в іншому місці. Дійти спільної згоди, де будуть відбуватися побачення не можуть. Додатково боржник повідомляє, що дитина не виявила бажання спілкуватися з батьком, хоча виконавець такого факту не встановив. Станом на 23 серпня 2021 року відсутнє спілкування стягувача з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

Вказаний Акт підписаний державним виконавцем та стягувачем. Поняті та боржник від підпису Акту відмовились.

Постанова про накладення штрафу від 26 серпня 2021 року прийнята державним виконавцем на підставі Акта державного виконавця від 25 серпня 2021 року зі змісту якого слідує, що о 17:08 год. відбулась перевірка виконання рішення суду, а саме виконавчого листа № 459/483/19 від 02 серпня 2021 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області за місцем проживання дитини АДРЕСА_1 . Про місце побачення з дитиною в подальшому боржник і стягувач не дійшли спільної згоди. Стягувач повідомив, що хоче брати дитину за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 у визначені рішенням суду дні та години. Боржник відмовилася зібрати дитину на побачення із батьком, не впустила батька в квартиру, посилаючись на небажання дитини.

Згідно цього ж Акту його зачитано в присутності боржника, стягувача та понятих. Зауважень до Акту в стягувача та боржника немає.

В контексті наведеного суд наголошує, що державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 127/3770/17.

Дослідивши наявні у матеріалах справи акти державного виконавця від 23 серпня 2021 року та від 25 серпня 2021 року, на підставі яких державним виконавцем прийняті оскаржувані постанови про накладення штрафів на позивачку, суд не встановив жодних поважних причин, які були б об`єктивними та, відповідно, унеможливлювали б або ж значно ускладнювали виконання позивачкою рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 вересня 2020 року у справі № 459/483/19, яким зобов`язано позивачку не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 та встановлено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні свого сина.

Так, в обох випадках 23 серпня 2021 року (понеділок) та 25 серпня 2021 року (середа) позивачка відмовилася впустити батька в квартиру, де проживає дитина. Крім того, позивачка відмовилася віддати дитину на побачення з батьком в іншому місці, при тому, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17 вересня 2020 року у справі № 459/483/19 передбачено можливість перебування дитини за місцем проживання батька.

Таким чином, позивачка всупереч рішенню Червоноградського міського суду Львівської області від 17 вересня 2020 року у справі № 459/483/19, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, чинила перешкоди у спілкуванні батька з сином.

Отже, у спірному випадку неможливість спілкування батька з дитиною стала результатом суб`єктивних дій самої позивачки, а не будь-яких інших об`єктивних чинників, які не залежали від її волі. Саме через власне волевиявлення позивачки спілкування батька з дитиною 23 серпня 2021 року та 25 серпня 2021 року не відбулося.

При цьому в обох зазначених вище випадках, позивачка посилалася на небажання дитини спілкуватися з батьком. Проте жодних доказів на підтвердження вказаної обставини позивачка не надала. Не встановив такого факту і державний виконавець, про що чітко заначено в акті від 23 серпня 2021 року.

Так, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази відмови дитини від спілкування з батьком 23 серпня 2021 року та 25 серпня 2021 року. Така відмова мала місце лише зі слів позивачки, яка, як уже було зазначено вище, не тільки відмовилася впустити батька в квартиру, де проживає дитина, але й заперечила проти побачення дитини з батьком в іншому місці.

Посилання позивачки з приводу цього на долучені нею до позовної заяви відеодокази суд відхиляє, позаяк під час їх дослідження суд лише встановив факт фіксації ними складання державним виконавцем актів у присутності позивачки та інших заінтересованих осіб, проте не встановив факту фіксації відмови дитини від спілкування з батьком, як про це вказує позивачка.

Окремо суд звертає увагу на те, що у рішенні від 17 вересня 2020 року у справі № 459/483/19, яке набрало законної сили, Червоноградський міський суд Львівської області досліджував питання бажання батька ОСОБА_2 та наявності у нього необхідних умов для участі у вихованні сина, піклуванні про нього. Обмежень, які могли би перешкодити їх спілкуванню зазначений суд не знайшов, дійшовши висновку, що участь батька у вихованні неповнолітнього сина є доцільною. Тобто, рішення суду у справі № 459/483/19 ухвалено, а спосіб участі батька у вихованні свого сина встановлений, виходячи з інтересів дитини.

Наведене вище спростовує доводи позивачки про те, що дитина не бажає спілкуватися з батьком та відмовляє йому у проведенні побачень згідно рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що якщо позивачка не погоджується з способом виконання рішення суду чи наявні інші обставини, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, то вона вправі звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, про роз`яснення судового рішення.

Як підтверджують матеріали справи, 22 вересня 2021 року позивачка звернулася до Червоноградського міського суду Львівської області з позовною заявою про зміну способу участі батька у спілкуванні з дитиною. Однак, враховуючи те, що таке звернення мало місце вже після прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов, вказана обставина на зміст спірних правовідносин не впливає.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відсутність у межах спірних правовідносин жодних поважних причин, які були б об`єктивними та, відповідно, унеможливлювали б або ж значно ускладнювали виконання позивачкою рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 вересня 2020 року у справі № 459/483/19. Тому у державного виконавця були правові підстави для прийняття оскаржуваних постанов від 25 серпня 2021 року та від 26 серпня 2021 року про накладення штрафів на позивачку за невиконання та повторне невиконання рішення суду у розмірі 1700,00 грн. та 3400,00 грн. відповідно.

За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувані постанови відповідача відповідають критеріям, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, а тому й підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Мазепи, 16, м. Червоноград, Львівська область, 80100) про визнання незаконними та скасування постанов відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 02 грудня 2021 року.

Суддя Клименко О.М.