Справа № 140/10304/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/10304/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій та рішення Головного управління Національної поліції у Волинській області стосовно відмови виплатити невиплачені за лютий та березень 2021 додаткові види грошового забезпечення поліцейського, а саме: за таємність 20%, специфічні умови проходження служби 100 %, премія щомісячна 43.878 %, які позивач отримувала до незаконного звільнення та за квітень 2021 за таємність 20%; зобов`язання нарахувати та виплатити невиплачені за лютий та березень 2021 додаткові види грошового забезпечення поліцейського, а саме: за таємність 20%, специфічні умови проходження служби 100 % , премія щомісячна 43.878 %, які позивач отримувала до незаконного звільнення з урахуванням виплачених сум та за таємність 20% у квітні 2021; визнання протиправними дій та рішення щодо несвоєчасного нарахування та виплати у повному обсязі додаткових видів грошового забезпечення поліцейського, а саме: за таємність 20%, специфічні умови проходження служби 100 % , премія щомісячна 43.878 %, які позивач отримувала до незаконного звільнення; стягнення середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.04.2021 по день постановлення судом рішення з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №140/6869/20 наказом ГУ НП у Волинській області № 38 о/с від 05.02.2021 скасовано наказ ГУНП по о/с № 124 о/с від 13.04.2020 в частині звільнення позивача з посади заступника начальника ГУНП та поновлено її на посаді з 14.04.2020, тобто з часу звільнення. Однак, як стверджує позивач, при поновленні на посаді їй за лютий та березень 2021 фактично не були встановлені та не виплачувалися додаткові види грошового забезпечення, які вона отримувала до звільнення, зокрема: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 100%, щомісячна премія 43.878 %, за таємність 20 %, а була встановлена та виплачена надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції - 1% та щомісячна премія -1 %, а надбавка за проходження служби в умовах режимних обмежень взагалі не нарахована. Позивач вказує, що вона була поновлена на посаді, яку займала до звільнення, а саме заступник начальника ГУНП, звання мала теж саме що до звільнення - полковник поліції, специфіка умов проходження служби її не змінилася, на неї покладалися ті самі обов`язки та повноваження, такої самої складності та важливості, що і до незаконного звільнення. Ці обставини підтверджуються також тим, що після поновлення позивача на посаді у квітні 2021 її грошове забезпечення ГУНП у Волинській області було виплачено у повному обсязі, за виключенням доплати пов`язаної з режимними обмеженнями, в тому числі надбавка за специфічні умови проходження служби 100 % та щомісячна премія 55.955%. За наведених підстав, позивач вважає незаконним зменшення розмірів таких додаткових видів грошового забезпечення як специфічні умови проходження служби з 100 % до 1 %, премія з 43.878 % до 1 % та взагалі ненарахування надбавки за проходження служби в умовах режимних обмежень у лютому, березні та квітні 2021. Також вказує, що на момент її поновлення на займаній посаді згідно рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду з 05.02.2021 по 30.04.2021 (дата звільнення включно) позивач перебувала на лікарняному, про що керівництво ГУНП у Волинській області було повідомлене належним чином, а саме: письмовим рапортом, відправленим на адресу ГУНП у Волинській області поштовим зв`язком. Відтак вважає зменшення грошового забезпечення у лютому та березні 2021 року під час її перебування на лікарняному неправомірним і таким, що суперечить вимогам Закону та порушує її права. При цьому, нарахування та виплата грошового забезпечення за квітень 2021, за таких же самих обставин (перебування на лікарняному) здійснена у повному обсязі, враховані всі додаткові види грошового забезпечення в повному обсязі, що нараховувалися і виплачувалися до її незаконного звільнення зі служби в поліції, окрім надбавки за проходження служби в умовах режимних обмежень, яка взагалі не нарахована. Оскільки при звільнені зі служби в поліції їй не було проведено всі розрахунки - не виплачена у повному розмірі заробітна плата, тому позивач вважає, що у неї виникло право на отримання відповідно статті 117 КЗпП середнього заробітку по день фактичного розрахунку, тобто за весь час затримки зазначених виплат.

Ухвалою суду від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнала, вважає їх безпідставними. Щодо позовних вимог в частині встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень, то зазначає, що позивач з 14.04.2020 була звільнена з органів Національної поліції, тому наказом ГУНП у Волинській області від 27.04.2020 №35/д їй припинено доступ до інформації, що має ступінь секретності «Особливої важливості», «Цілком таємно», «Таємно». На підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №140/6869/20, наказом ГУНП у Волинській області від 05.02.2021 №38 о/с позивача поновлено на посаді заступника начальника ГУНП у Волинській області, однак у період із 05.02.2021 по 30.04.2021 остання перебувала на лікарняному, відповідно не виконувала посадові обов`язки заступника начальника ГУНП у Волинській області, а з 30.04.2021 наказом ГУНП від 30.04.2021 3128 о/с звільнена зі служби в поліції. Звертає увагу, що вмотивовані рапорти (подання), накази про встановлення позивачеві надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період служби з 05.02.2021 по 30.04.2021 у ГУ НП у Волинській області не готувались, оскільки відповідно до Порядку № 260 зазначена надбавка до посадових окладів установлюється тільки тим поліцейським, які постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю - тобто займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носив секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці в умовах режимних обмежень. Також від РСО до керівника ГУНП не надходила відповідна інформація про роботу позивача у період з 05.02.2021 по 30.04.2021 з документами, що містять державну таємницю, у зв`язку із чим у начальника ГУНП в області були відсутні підстави для видання наказу про встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень. Що стосується позовних вимог в частині встановлення надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції за лютий-березень, то зазначає, що встановлення такої надбавки є правом, а не обов`язком керівника, тобто не є обов`язковим платежем, хоча і входить до складу грошового забезпечення. Розмір надбавки залежить від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. Так наказом ГУНП від 22.02.2021 №52 о/с ОСОБА_1 встановлено надбавку за специфічні умови проходження служби з лютого 2021 у розмірі 1 %, а тому позовні вимоги в цій частині є також безпідставними. Крім того, вказує, що встановлення премії є правом, а не обов`язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. При цьому, наказом ГУНП від 22.02.2021 №52 о/с позивачу встановлено премію у лютому 2021 у розмірі 1 %, наказом ГУНП від 23.03.2021 №88 о/с - у березні 2021 у розмірі 1 %. Вважає, що ГУ НП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача, тому просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.09.1993 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ України.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, з 07.11.2015 ОСОБА_1 прийнята на службу в Національну поліцію України та прийняла Присягу працівника Національної поліції.

26.09.2016 наказом ГУ НП у Волинській області №287 о/с, ОСОБА_1 була призначена на посаду заступника начальника ГУ НП у Волинській області.

13.04.2020 начальником ГУ НП у Волинській області видано наказ №124 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 14.04.2020.

Вказані фактичні обставини встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №140/6869/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та в силу приписів частини четвертої статті 78 КАС України не доказуються при розгляді цієї справи.

При цьому, як встановлено в ході розгляду даної справи та не заперечується сторонами, позивач до звільнення зі служби згідно наказу від 13.04.2020 №124 о/с отримувала щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію, зокрема надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 100%, надбавку за службу в умовах режимних обмежень (за таємність) - 20 %, а також премію у розмірі 43.8781%, що також підтверджується розрахунковими листами за січень-квітень 2021.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №140/6869/20 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП у Волинській області від 13.04.2020 №124 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) полковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника ГУНП, з 14.04.2020. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ НП у Волинській області з 15.04.2020. Стягнуто з ГУ НП у Волинській області на користь ОСОБА_1 300497,19 грн. грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.04.2020 по 04.02.2021.

Наказом ГУ НП у Волинській області від 05.02.2021 №38 о/с «По особовому складу», виданого на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №140/6869/20, скасовано наказ ГУ НП «По особовому складу» від 13.04.2020 №124 о/с в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника ГУНП та поновлено полковника поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ НП з 14.04.2020.

Також судом встановлено, що позивач у період з 05.02.2021 по 30.04.2021 перебувала на лікарняному, що підтверджується відповідними листками непрацездатності серії АДФ №237080, серії АДФ №237673, що видані КП «Луцький центр первинної медичної допомоги», та довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» про тимчасову непрацездатність №237.

При цьому, наказом ГУ НП у Волинській області від 22.02.2021 №52 о/с «Про виплату грошового забезпечення та заробітної плати» заступнику начальника ГУ НП ОСОБА_1 встановлено з 05.02.2021 надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 1% (додаток №1 до вказаного наказу), а також премію за лютий 2021 у розмірі 1% (додаток №2 до вказаного наказу). Згідно наказу від 23.03.2021 №88 о/с позивачу встановлено премію за березень 2021 у розмірі 1% (додаток №2 до вказаного наказу). Позивачу виплату таких видів грошового забезпечення проведено згідно вищезазначених наказів, тобто у розмірі 1 %, про що свідчать розрахункові листи за лютий, березень 2021.

Крім того, як слідує з листа ГУ НП у Волинській області від 01.07.2021 №996/05/29-2021, відповідно до наказу від 26.04.2021 №124 о/с позивачу з 01.04.2021 була встановлена надбавка за специфічні умови проходження служби у розмірі 100% та премія за квітень 2021 у розмірі 55,955%, що також підтверджується розрахунковим листом за квітень 2021 та не є спірним.

Наказом ГУ НП у Волинській області від 28.04.2021 №128 о/с «По особовому складу», полковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 30.04.2021.

Вважаючи незаконним зменшення грошового забезпечення у лютому та березні 2021 під час її перебування на лікарняному, позивач 05.06.2021 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити невиплачені суми додаткових видів грошового забезпечення у розмірі, який вона отримувала до звільнення відповідно до наказу ГУ НП у Волинській області від 13.04.2020 №124 о/с.

Листом від 01.07.2021 №996/05/29-2021 ГУ НП у Волинській області, посилаючись на пункт 3 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260, повідомило позивача про те, що будь-яких документів, що засвідчують її тимчасову непрацездатність до ГУ НП у Волинській області не надходило, тому підстави для перерахунку грошового забезпечення за лютий-квітень 2021 на даний час відсутні. У той же час роз`яснено, що у разі надання позивачем документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, ГУ НП у Волинській області буде переглянуто виплату грошового забезпечення за такий період.

09.07.2021 позивач направила відповідачу лист, до якого долучила листки непрацездатності серії АДФ №237080, серії АДФ №237673, що видані КП «Луцький центр первинної медичної допомоги», та довідку Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» про тимчасову непрацездатність №237, для врахування та проведення належної виплати грошового забезпечення за лютий-березень 2021.

Однак листом від 06.08.2021 №1209/04/29-2021 ГУ НП у Волинській області повідомило ОСОБА_1 , що при нарахуванні грошового забезпечення за лютий, березень та квітень 2021 під час перебування позивача на лікуванні зберігалася виплата щомісячних видів грошового забезпечення та премії за поточний місяць, зокрема за лютий 2021 - установлених з 5 лютого поточного року, а тому відсутні підстави для перегляду нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за лютий-квітень 2021.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За приписами статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правовідносини, пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби в органах поліції, з виплатою грошового забезпечення поліцейських регулюються Законом України «Про Національну поліцію», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988), наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» (далі - Порядок № 260).

Відповідно до положень частини 10 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України; у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства; захищає свої права, свободи та законні інтереси всіма способами, що передбачені законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 Постанови №988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надано право установлювати, зокрема надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, а також здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби (підпункти 1, 2 пункту 4 Постанови № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 установлено, що порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Згідно із пунктами 3, 4 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади (зарахованих у розпорядження) в Національній поліції, та здобувачам ЗВО.

За приписами пунктів 6, 7, 8 розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. За час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується.

У свою чергу, пунктом 4 розділу ІІ Порядку №260 надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Установлення та виплата зазначеної надбавки Голові Національної поліції України та заступникам Голови здійснюється в розмірі, визначеному в дозволі Міністра внутрішніх справ України, а керівникам органів поліції - у розмірі, установленому наказом Голови Національної поліції України.

Розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проєктів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання (за винятком Голови, його заступників, керівників органу поліції та їх заступників, керівників структурних підрозділів, що безпосередньо підпорядковуються керівникові органу) заступників керівника органу - керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції - іншим поліцейським та оголошується наказом по особовому складу.

Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу.

Поліцейським, які отримують підвищені посадові оклади, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції виплачується з урахуванням підвищених посадових окладів.

У разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань, зниження результатів службової діяльності розмір установленої раніше надбавки за мотивованим поданням керівництва органу поліції може бути зменшено або надбавку взагалі скасовано, про що оголошується наказом.

Отже, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проєктів нормативно-правових актів тощо), а виплата проводиться на підставі наказу про її встановлення.

Також пунктом 12 розділу ІІ Порядку № 260 передбачено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України.

У місяці виконання дисциплінарного стягнення поліцейського премія може не встановлюватися.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Рішення керівників органів поліції про преміювання оформлюється наказом, який видається до 25 числа кожного місяця, згідно із затвердженим положенням про преміювання та на підставі списків керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції. Рішення керівників органів поліції про преміювання заступників керівника органу поліції, керівників структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів здійснюється на підставі наказу.

Залежно від виконання показників преміювання (у тому числі успішного виконання службових обов`язків, допущення проступків, застосування до поліцейських дисциплінарного стягнення в установленому законодавством порядку), які можуть впливати на розмір премії, до наказу про преміювання за відповідний місяць можуть уноситися відповідні зміни та проводитися перерахунок премії на підставі мотивованого рапорта (звернення) керівника.

Нарахування премії проводиться у відсотках до грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер).

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

Виплата премії проводиться щомісяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Преміювання Голови Національної поліції України та його заступників здійснюється в розмірах, визначених у дозволі Міністра внутрішніх справ України, а керівників органів поліції - у розмірі, установленому наказом Голови Національної поліції України.

Отже, з системного аналізу зазначених норм слідує, що питання щодо преміювання поліцейських віднесено до виключної компетенції керівника органу поліції; розмір премії встановлюється за рішенням керівника відповідно до затверджених ним положень; виплата премії здійснюється за наказом керівника органу поліції, який видається до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, та відповідно до, в тому числі, особистого внеску поліцейського в загальні результати служби; премія виплачується в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення. При цьому, законодавством не визначено фіксований розмір премії, який має встановлюватися щомісяця. Розмір премії поліцейським затверджується керівником відповідним наказом, що є його дискреційним повноваженням.

Також у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №805/1182/17-а викладено правову позицію, згідно якої встановлення премії є правом, а не обов`язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Позивач вважає, оскільки згідно наказу ГУ НП у Волинській області від 05.02.2021 №38 її поновлено саме на тій посаді, з якої була незаконно звільнена - заступник начальника ГУ НП з 14.04.2020, тому за лютий та березень 2021 їй було нараховано та виплачено грошове забезпечення, розмір якого був набагато меншим того розміру, який вона отримувала до звільнення, а саме до звільнення згідно наказу від 13.04.2020 №124 о/с їй було встановлено надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 100% та премію у розмірі 43,878%, а також надбавку за таємність у розмірі 20%, на підтвердження чого надала розрахункові листи за січень-квітень 2020. При цьому, вказує, що на момент її поновлення на займаній посаді згідно рішення постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі №140/6869/20 з 05.02.2021 по 30.04.2021 (дата звільнення включно) вона перебувала на лікарняному, про що відповідача було повідомлено належним чином, тому зменшення грошового забезпечення у лютому та березні 2021 під час її перебування на лікарняному є незаконним.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, зберігається виплата грошового забезпечення з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії за поточний місяць, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.

Судом встановлено, що позивача згідно наказу ГУ НП у Волинській області від 05.02.2021 №38 поновлено на посаді заступника начальника ГУ НП з 14.04.2020, водночас у період з 05.02.2021 по 30.04.2021 вона перебувала на лікарняному, що підтверджується відповідними листками непрацездатності серії АДФ №237080, серії АДФ №237673, що видані КП «Луцький центр первинної медичної допомоги», та довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» про тимчасову непрацездатність №237, а відповідно до наказу ГУ НП у Волинській області від 28.04.2021 №128 о/с звільнена зі служби в поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 30.04.2021.

Враховуючи те, що позивач з 05.02.2021 (дата прийняття наказу ГУ НП у Волинській області від 05.02.2021 №38) була звільнена від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, тому згідно пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 260 за нею зберігається виплата грошового забезпечення з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії за поточний місяць, тобто за лютий 2021.

У свою чергу, як встановлено судом, наказом ГУ НП у Волинській області від 22.02.2021 №52 о/с «Про виплату грошового забезпечення та заробітної плати» заступнику начальника ГУ НП ОСОБА_1 встановлено з 05.02.2021 надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 1%, а також премію за лютий 2021 у розмірі 1%. Виплату зазначених вище видів грошового забезпечення позивачу саме у спірний період проведено у розмірі 1 %, тобто у відповідності до наказу, про що свідчать розрахункові листи за лютий, березень 2021.

При цьому, доводи позивача про те, що за лютий та березень 2021 за нею зберігалося право на виплату грошового забезпечення, яке вона отримувала до звільнення згідно наказу від 13.04.2020 №124 о/с, зокрема надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 100%, щомісячна премія 43.878 %, надбавка за таємність 20 %, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Отже, вказана норма, на яку позивач посилається у позовній заяві, стосується виключно виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Водночас, як зазначалось вище, виплата грошового забезпечення, в тому числі з розрахунку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, при хворобі поліцейського зберігається за ним у розмірі, встановленому за поточний місяць, тобто станом на день хвороби.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та рішення ГУ НП у Волинській області щодо відмови виплатити невиплачені за лютий та березень 2021 додаткові види грошового забезпечення поліцейського, а саме: надбавка за специфічні умови проходження служби у розмірі 100 % та щомісячна премія у розмірі 43.878 %, які позивач отримувала до незаконного звільнення, та зобов`язання нарахувати та виплатити вказані додаткові види грошового забезпечення є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині виплати надбавки за таємність (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень) за період лютий-квітень 2021, судом враховано наступне.

Правовідносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 №3855-XII (далі - Закон №3855-ХІІ).

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону №3855-ХІІ залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

Допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини статті 26 Закону №3855-ХІІ скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

За змістом статті 30 Закону №3855-ХІІ у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 7 розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень, крім поліцейських, які займають посади в режимно-секретних органах, та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі - поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень, крім поліцейських, які займають посади в режимно-секретних органах,)), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів заступників керівника органу - керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції - іншим поліцейським, погоджених з режимно-секретним органом, за умови надання допуску таким поліцейським та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Установлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень заступникам керівника органу (міжрегіонального органу) поліції або керівникам структурних підрозділів, що безпосередньо підпорядковуються керівникові органу, здійснюється за його наказом підготовленим режимно-секретним органом, за умови надання зазначеним категоріям поліцейських допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю, у межах обсягів асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Виплата надбавки за службу в умовах режимних обмежень припиняється з дня: звільнення з посади, за якою вона була встановлена; припинення доступу до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці; закінчення науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт.

Припинення виплати встановленої раніше надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється на підставі відповідного наказу керівника органу поліції.

Проаналізувавши наведене вище суд дійшов висновку, що надбавка за службу в умовах режимних обмежень має бути встановлена поліцейському, якому надано відповідний допуск, з дня призначення його на посаду, яка включена до номенклатури посад, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, та якому при цьому надано доступ до державної таємниці.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку із звільненням позивача зі служби в поліції відповідно до наказу від 13.04.2020 №124 о/с, на підставі наданих Управлінням СБУ у Волинській області допусків, ГУ НП у Волинській області видано наказ від 27.04.2020 №35/д, відповідно до якого полковнику поліції ОСОБА_1 , яка звільнена з посади заступника начальника ГУ НП у Волинській області, припинено доступ до інформації (для роботи з інформацією, що має ступінь секретності «Особливої важливості», «Цілком таємно», «Таємно»).

Також, як встановлено судом, при поновленні позивача на посаді заступника начальника ГУ НП у Волинській області відповідно до наказу від 05.02.2021 №38 о/с, накази про встановлення їй надбавки за службу в умовах режимних обмежень за період служби з 05.02.2021 по 30.04.2021 в ГУ НП у Волинській області не готувались, оскільки позивач у вказаний період перебувала на лікарняному, відповідно не виконувала посадові обов`язки заступника начальника ГУНП у Волинській області. При цьому, як зазначено у відзиві на позовну заяву, від режимно-секретного органу до керівника ГУНП у Волинській області не надходила відповідна інформація про роботу позивача у період з 05.02.2021 по 30.04.2021 із документами, що містять державну таємницю, у зв`язку із чим у начальника ГУНП в області були відсутні підстави для видання наказу про встановлення їй надбавки за роботу в умовах режимних обмежень.

Враховуючи те, що згідно наказу ГУ НП у Волинській області від 13.04.2020 №124 о/с позивачу було припинено доступ до інформації (для роботи з інформацією, що має ступінь секретності «Особливої важливості», «Цілком таємно», «Таємно», водночас при поновленні її на посаді заступника начальника ГУ НП у Волинській області відповідно до наказу від 05.02.2021 №38 о/с допуск до державної таємниці їй наданий не був, тому суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для виплати позивачу за період лютий-квітень 2021 надбавки за службу в умовах режимних обмежень, відтак позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, відсутні підстави й для задоволення похідних вимог в частині визнання протиправними дій та рішення відповідача щодо несвоєчасного нарахування та виплати у повному обсязі додаткових видів грошового забезпечення поліцейського та стягнення середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, у задоволенні позову належить відмовити повністю.

При цьому, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко