Справа № 540/3510/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

12 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3510/21
11 год 15 хв

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Новіковій Т.А.,

за участю:

представника позивача - Доценка К.С.,

представника відповідача - Годрієнка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Графен" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу в частині, скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Приватне підприємство "Графен" (далі-позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі (далі - відповідач), в якому, із врахуванням заяви від 16.08.2021 про збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 30.04.2021 № 494-ж1 "Про проведення фактичних перевірок" в частині проведення фактичної перевірки ПП "Графен";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.06.2021 № 000530/21-22-09-02/39011376, яким до ПП "Графен" застосовані штрафні санкції в розмірі 1 664 895,58 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.06.2021 № 000531/21-22-09-02/39011376, яким до ПП "Графен" застосовані штрафні санкції в розмірі 160000,00 грн;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 0-2103 від 04.08.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна ПП "Графен" в податкову заставу № 0-2103 від 04.08.2021.

Ухвалою від 23.07.2021 у справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначене на 17.08.2021.

Протокольною ухвалою від 17.08.2021 відкладене підготовче засідання на 24.09.2021.

Ухвалою від 24.09.2021 продовжений строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладене підготовче засідання на 19.10.2021.

Ухвалою від 19.10.2021 позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 04.08.2021 № 0-2103 та рішення від 04.08.2021 № 0-2103 про опис майна в податкову заставу залишені без розгляду.

Ухвалою від 19.10.2021 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.11.2021 о 11:00 год.

У судовому засіданні 12.11.2021 проголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 30.04.2021 № 494-ж1 визначено організацію у травні поточного року проведення фактичних перевірок платників податків на підставі ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України згідно із затвердженим Переліком суб`єктів господарювання, в тому числі ПП "Графен". Стверджує, що податковим органом порушені вимоги ст. 80 та ст. 81 ПК України, оскільки для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків недостатньо вказати номер підпункту статті ПК України, особливо якщо такий пункт містить декілька обгрунтувань для проведення перевірки. Зауважує, що ані наказ на проведення перевірки, ані зазначений перелік суб`єктів, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, не містять жодного посилання на наявну чи отриману контролюючим органом в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи; інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами- лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Також мета перевірки, яка зазначена у направленнях на перевірку, не відповідає меті перевірки, зазначеній у наказі від 30.04.2021 № 494-ж1. Тому позивач вважає, що оскільки проведення фактичної перевірки позивача здійснено без дотримання вимог пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України в частині наявності підстав для проведення перевірки, які зазначені у наказі від 30.04.2021 № 494-жІ, то наказ від 30.04.2021 №494-ж1 є незаконним, а перевірка ПП "Графен" є протиправною. Із наведених підстав просить даний наказ скасувати.

Відповідач надіслав відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що спірний наказ є реалізованим, перевірка проведена, відтак цей наказ не може бути скасований.

Надаючи оцінку позиціям сторін у цій справі, суд застосовує наступні правові норми.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані Податковим кодексом України (далі-ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, фактичні та документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. … Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Як убачається зі змісту спірного наказу про проведення фактичних перевірок, підставою для його прийняття зазначено, зокрема, підпункт пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (п.п. 21.1.1, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до фактичних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

При цьому, приписи ПК України в цій частині встановлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Відповідно до п. 81.1. ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Із аналізу наведених норм слідує, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції наказу на перевірку під розписку до початку проведення такої перевірки (формальна підстава).

Абзац перший пункту 81.1 статті 81 ПК визначає, що виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 КАС, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на підставі спірного наказу відповідачем проведена фактична перевірка позивача, складний акт перевірки, тобто спірний наказ фактично реалізований шляхом проведення перевірки.

Оцінку аналогічній ситуації надала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17.

Зокрема, у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: "… Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що "… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію".

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акта індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) " стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Виходячи з наведенного, Велика Палата Верховного Суду не погоджується із позицією судів попередніх інстанцій у частині задоволення позову про протиправність наказу щодо призначення перевірки від 10.10.2016 № 1336, оскільки такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14)… ".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 30.04.2021 № 494-ж1 "Про проведення фактичних перевірок" в частині проведення фактичної перевірки ПП "Графен".

Керуючись ст. ст. 243, 248 КАС України, суд, -

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом приватного підприємства "Графен" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу від 30.04.2021 № 494-ж1 "Про проведення фактичних перевірок" в частині проведення фактичної перевірки ПП "Графен".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 17 листопада 2021 року.

Суддя О.Й. Кисильова