Справа № 420/7446/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7446/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фондуУкраїни в Одеській області, щодо сплати з 01 квітня 2019 року пенсії по інвалідності з обмеженням її максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність та відмови сплачувати йому пенсію по інвалідності з 01.04.2019 року в розмірі фактично нарахованої відповідачем суми: 20335,93грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачувати йому пенсію по інвалідності з 01.04.2019 року в розмірі 20335,93 грн., з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), із послідуючим її перерахунком і виплатою у відповідності до діючого законодавства без обмеження її максимальним розміром та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказав, що йому призначена пенсія по інвалідності з основним розміром 80% грошового забезпечення на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 01.04.2019 року відповідачем проведено перерахунок розміру його пенсії та визначено основний розмір пенсії, який становить 20335,93 грн., однак сума пенсії була обмежена максимальним розміром в 14 970 грн.

01.05.2021 року ГУ ПФУ в Одеській області провело черговий перерахунок його пенсії, внаслідок якого розмір пенсійних виплат встановлений в 20 444,73 грн., однак сума пенсії знову була обмежена максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами, що становить 17 690 грн.

На його звернення з відповідним листом про усунення порушень його майнових прав відповідач відмовив, що стало підставою для звернення до суду за захимтом порушених прав.

Крім цього в заяві від 18.05.2021 року позивач просив суд поновити йому строк звернення до суду з даним позовом з огляду на те, що про порушення свого првава він дізнався 01.05.2021 рокуц після отримання перерахованої пенсії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром при її перерахунку 01.04.2021 року та зобов`язав вфідповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з вказаної дати без обмеження її максимальним розміром.

Також суд першої інстанції зобов`язав Пенсійний фонд України здійснити фінансування виплати перерахованої з 01 квітня 2019 року пенсії ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що ГУ ПФУ в Одеській області порушило вимоги ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, приписами якого визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Також суд врахував, що з 20.12.2016 року пунктом 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини сьомої статті 43Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якою визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень, а відтак, з вказаної дати частина 7 статті 43 Законіу України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб застосуванню не підлягає.

Крім цього суд першої інстанції, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги указав, що з 01 квітня 2021 року повноваження щодо виплати нарахованої пенсії перейшли від головних управлінь до Пенсійного фонду України, а тому відповідні вимоги позивача щодо виплати пенсії слід звернути саме до Пенсійного фонду України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, Пенсійний фонд України в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Пенсійний фонд України не є належним відповідачем по справі, що суперечить вимогам ст.48 КАС України.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначив, що, зобов`язуючи Пенсійний фонд України здійснити виплату пенсії позивачу, суд першої інстанції не врахував розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління щодо можливості реального виконання такого зобов`язання.

На думку апелянта, покладення судом першої інстанції зобов`язань з виплати пенсії на Пенсійний фонд України не узгоджується з чинним законодавством, оскільки механізм виплати пенсій, що визначений Порядком №1279 не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії.

Крім цього апелянт зазначив, щопісля залучення Пенсійного фонду України як другого співвідповідача до справи, судом першої інстанції не було враховано те, що зміст позовних вимог не змінювався та не був конкретизований до скаржника, що є порушенням п.4 ч.5 ст.160 КАС України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він вважає апеляційні вимоги безпідставними та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пенсія позивачу призначена з 07.05.1995 року, виходячи з розміру 80% грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду №420/14749/20 від 26.02.2021 року, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 30.11.2020 №ЮО107116, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання зазначеного судового рішення ГУ ПФУ в Одеській області 01.04.2021 року здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року та визначив основний її розмір в сумі 20 335,93 грн., однак при виплаті пенсії обмежив її максимальним розміром в сумі 14 970 грн.

Також відповідачем було обмежено розмір пенсії позивача при її перерахунку 01.05.2021 року, внаслідок чого замість нарахованих 20 444,73 грн. фактично виплачено 17 690 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Спеціальним законом, який регулюєправовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрала чинності з 01.01.2017) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 2 Закону України від 08.07.2011 року №3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011 року (з урахуванням змін, внесених Законами від 24.12.2015 №911-VIII, від 06.12.2016 №1774-VIII) визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Водночас, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 були визнані такими,що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону України №2262-XII, а відтак, з 20.12.2016 положення вказаної правової норми є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, вірними є висновки суду першої інстанції щодо протиправності дій пенсійного органу в частині обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Разом з цим судова колегія вважає за необхідне зазначити, що застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» є помилковим,оскільки вказаною постановою змінений лише порядок фінансування виплати пенсій.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставності покладення на Пенсійний фонд України обов`язку здійснити виплату позивачеві перерахованої пенсії, а тому, відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про покладення відповідного обов`язку на ГУ ПФУ в Одеській області.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права у даній справі вважається неправильне тлумачення закону.

Стаття 263 КАС відносить дану справу до категорії справ незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, п.2 ч.5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 263 КАС України, розглядаються, зокрема, справи щодо перерахунку пенсійних виплат.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції розглянута апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, ухваленого за особливостями, передбаченими ст.263 КАС України, відсутні підстави для його оскарження, крім випадків, викладених вище.

Керуючись статтями 263, 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року в частині зобов`язання Пенсійного фонду України здійснити фінансування виплати перерахованої з 01 квітня 2019 року пенсії ОСОБА_1 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої з 01.04.2019 року пенсії без обмеження її максимальним розміром;

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.