Справа № 932/596/20
Суддя: Сліщенко Ю. Г.
Дата ухвалення: 2020-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я Справа № 932/596/19

Іменем України Провадження № 2-а/932/14/20

29 червня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Сліщенка Ю.Г.., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника командира роти 4 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мітусова Дмитра Євгеновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , у січні 2020 року, звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови серії АР № 887278 від 16 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена заступником командира роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Мітусовим Д.Є., за ч. 1 ст. 126 КпАП України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 січня 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за ч. 1 ст. 126 КпАП України. Вказав, що не згоден з таким рішенням інспектора поліції та вважає постанову незаконною, оскільки 16 січня 2020 року, позивач керував транспортним засобом марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вул. Космічній у м. Дніпрі, не порушуючи жодних правил дорожнього руху України. Під час руху, без будь-яких видимих причин, його автомобіль було зупинено екіпажам патрульної поліції до складу якого входив відповідач по справі. Патрульний поліцейський, який зупинив автомобіль, не пояснив ОСОБА_1 , підстави зупинки, тобто в чому полягало його порушення ПДР України, або на підставі чого транспортний засіб позивача було зупинено. Автомобіль, а якому ОСОБА_1 , рухався, не перебуває в розшуку або під арештом, ані його власник, ані позивач, не є боржниками у будь-яких виконавчих провадженнях, цей автомобіль є власністю матері позивача, тому єдиною підставою для зупинки його транспортного засобу могло бути порушення ОСОБА_1 , ПДР України. Однак, не зважаючи це, інспектор не прийняв до уваги його доводи та піддав його адміністративному стягненню.

11 червня 2020 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач не погодився із заявленими вимогами та прохав відмовити у їх задоволенні. Посилався на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 23).

Третьою особою було надано письмові пояснення доводи викладені в яких зводяться до безпідставності заявлених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою від 16 січня 2020 року серії АР № 887278 у справі про адміністративне правопорушення заступником командира роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мітусовим Д.Є., на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів та посвідчення водія, чим порушив п.2.1-а ПДР України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Частиною 4 ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Відповідно положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 КпАП України, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно із вимогами п. 2.1 а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Нормою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Заступником командира роти УПП Мітусовим Д.Є., водія ОСОБА_1 , піддано адміністративному стягненню за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України, у розмірі 425 гривень, як на водія, який керував транспортним засобом марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів та посвідчення водія, чим порушив п. 2.1а ПДР України. Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем правил дорожнього руху окрім того, що, на його думку, позивач не мав полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів та посвідчення водія, оскільки жодних доказів на підтвердження будь-якого факту порушення у встановлений судом строк відповідачем не надано.

Тому, суд вважає за доцільне застосувати до спірних правовідносин постанову Верховного суду у справі № 686/11314/17 від 15 березня 2019 року, у якій суд дійшов висновку про те, що вимоги посадової особи - відповідача до позивача про пред`явлення документів є неправомірними у випадку відсутності належних та допустимих доказів порушення водієм інших (окрім п. 2.1) Правил дорожнього руху України. Таким чином, вимозі поліцейського щодо пред`явлення водієм страхового полісу має передувати документування правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності, а у випадку, коли право на притягнення до адміністративної відповідальності належить суду - має бути складений протокол про адміністративне правопорушення.

Так, порушення вимог правил дорожнього руху є адміністративним правопорушенням, однак доказів про притягнення позивача за вчинення такого правопорушення до адміністративної відповідальності відповідачем не надано. Отже вимога поліцейського про пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та посвідчення водія, передбаченого п. 2.1 ПДР України є незаконною, як і подальші дії, що виявились у складенні ним та винесенні оскаржуваної постанови.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Підсумовуючи викладене, керуючись нормами ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу оскільки не надано жодного доказу який би підтверджував факт порушення позивачем правил ПДР, перед вимогою зупинити транспортний засіб, а отже, позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню.

Окрім того, ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію" визначено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу на підставі чого, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР № 887278 від 16 січня 2020 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та закриття провадження по вказаній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 23, 33, 126, 247, 251-252, 255-256, 276-277, 283 КпАП України, ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника командира роти батальйону №4 роти №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мітусова Дмитра Євгеновича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №887278 від 16.01.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Г.Сліщенко