Справа № 646/4758/21
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4758/21
№ провадження 2-а/646/62/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.12.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Шелест І.М..,
за участю секретаря Коммунарової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Червонозаводського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: м. Харків, вул. Клочківська, 228П) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Грінченко А.І., в якому просив скасувати постанову № 152214 від 11.07.2021 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП.
В обґрунтування позову посилається на те, що 11.07.2021 року посадовою особою, заступником начальника віпс (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 винесено постанову № 152214, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 11.07.2021 року о 00:15 годині в пункті пропуску через державний кордон «Гоптівка» виявлено порушення 10.07.2021 року близько 10:00 позивачем порядку виїзду з тимчасово окупованої території України в районі пункту пропуску «Маринівка» (рух через який припинено) поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду, чим порушив вимоги п.3 Порядку затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2019 року №815, відповідно до якого в`їзд або виїзд до/з ТОТ здійснюється виключно через КПВВ. Зазначає, що вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Під час складання постанови позивачу не були роз`яснені права, зміст постанови не проголошувався, підстави з яких позивач перетнув державний кордон не встановлювались. Зазначає, що будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП відсутні, а сам лише факт визнання вини не може розцінюватись належним доказом вчинення правопорушення. На підставі вищенаведеного, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.
Представником відповідача Харківського прикордонного загону подано відзив на позовну заяву, у якому висловлено прохання про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржувана постанова законна та винесена з дотриманням вимог законодавства.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-2 КУпАП.
Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
З матеріалів справи вбачається, що у постанові №152214 від 11.07.2021 року зазначено: 11.07.2021 року о 00:15 годині в пункті пропуску через державний кордон «Гоптівка» виявлено порушення 10.07.2021 року близько 10:00 позивачем ОСОБА_1 порядку виїзду з тимчасово окупованої території України в районі пункту пропуску «Маринівка» (рух через який припинено) поза визначеними контрольними пунктами в`їзду-виїзду, чим порушив вимоги п.3 Порядку затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2019 року №815, відповідно до якого в`їзд або виїзд до/з ТОТ здійснюється виключно через КПВВ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП.
Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст.204-2 КУпАП порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З пункту 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2019 року №815, вбачається, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.
Згідно ст.222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).
Зі змісту ст.258 КУпАП вбачається, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, ст.204-2 КУпАП (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду), якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Суд зазначає, що відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підставою для прийняття оскаржуваної постанови став встановлений органами ДПС факт порушення позивачем порядку перетину державного кордону України з тимчасово окупованої території України.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, які доводиться шляхом надання доказів.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в діях позивача того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові. Будь які документи, щодо факту правопорушення, крім оскаржуваної постанови суду не надані. Зокрема, відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач перетнув державний кордон України саме в той спосіб та в тому місці (в пункті пропуску «Маринівка»), які вказані у оскаржуваній постанові. Посилання в постанові на те, що позивач визнав вчинення правопорушення, суд не бере до уваги, оскільки одного визнання вини позивачем було б недостатньо для встановлення в його діях ознак адміністративного правопорушення, адже оскарживши постанову у справі про адміністративне правопорушення позивач фактично відмовився від визнання своєї вини.
Сам факт визнання позивачем вини у скоєнні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів, і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності. Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності. Склад правопорушення, визначеного ч. 1 ст.204-2 КУпАП, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, або з необережності, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.
Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність вини позивача, як обов`язкової складової складу адміністративного правопорушення, у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Матеріали справи також взагалі не містять будь яких документів, які б свідчили про встановлення обставин вчинення правопорушення, пояснень які надавав позивач при розгляді справи тощо.
Також суд зазначає, що в постанові відсутні будь які посилання на дослідження даних обставин під час прийняття оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, підпис ОСОБА_1 свідчить лише про доведення до його відому змісту постанови. Даний підпис не свідчить про визнання порушення та відсутність зауважень з боку останнього.
Суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч.2 ст.77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно позивача, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Крім того, відповідачем не надано доказів, що спростовують доводи позивача про те, що відповідачем вчинені порушення під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності останнього.
За таких обставин суд приходить до висновку, що такими діями відповідач порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення і, як наслідок, протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст.204-2 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в постанові № 152214 від 11.07.2021 року.
Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 204-2, 251, 278, 279, 280, 288 КУпАП, ст.ст. 6-7, 8, 9, 72-79, 90, 139, 229, 241-246, 295 КАС України, суд,-
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.
Скасувати постанову №152214 від 11.07.2021 року, винесену заступником начальника віпс (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 капітана ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень.
Закрити провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління прикордонної служби на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідн. НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач: Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління прикордонної служби Військова частина № НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .
Текст рішення виготовлений та підписаний 03.12.2021.

Суддя: І.М. Шелест