Справа № 400/3311/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р.м. ОдесаСправа № 400/3311/21

Категорія:106030000 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В.
Місце ухвалення: м. Миколаїв
Дата складання повного тексту: 21.07.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 про:

- визнання протиправними дій щодо застосування січня 2016 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 25 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно;

- зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 25 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно в сумі 72 336,20 грн. із застосуванням базового місяця січень 2008 року із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі Порядок №44);

- визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 3 929,10 грн. відповідно до абз.4, 6 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок №1078);

- зобов`язання нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3 929,10 грн. за період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року включно в сумі 135 293,49 грн. відповідно до абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він має право на індексацію грошового забезпечення, яка за спірні періоди відповідачем виплачувалась не в повному розмірі. Аргументи відповідача про відсутність механізму реалізації законодавчого положення, відсутність бюджетних асигнувань та коштів, як причини невиконання своїх зобов`язань, не можуть бути підставою для невиконання вимог закону.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що порядком проведення індексації грошових доходів населення не передбачений механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди, тому підстави для нарахування та виплати індексації за попередні періоди відсутні. Проведення індексації перебуває в прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі. Базовий місяць та суми належної до виплати індексації позивачем розраховані невірно. Відповідно до п.10-2 Порядку №1078 базовим вважається місяць прийняття на роботу або місяць підвищення заробітної плати. Нарахування індексації грошового забезпечення є виключною компетенцією відповідача, його дискреційними повноваженнями.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції не враховано абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078. Так єдиним визначеним законодавством методом визначення чи належить позивачу індексація грошового забезпечення в березні 2018 року є визначення суми, яка була б належна позивачу до виплати за мінусом суми збільшення грошового доходу. Відповідно абз.5 п.4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100. У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1 762 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,30% (розрахунок додається).

Крім того, апелянт зазначив, що сума підвищення грошового доходу в березні 2018 року внаслідок підвищення посадових окладів склало 329,65 грн., а сума індексації належної до виплати склала 4 463,15 грн. Отже позивачу належна фіксована сума індексації грошового забезпечення 4 133,50 грн. в період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року.

Відповідачем в період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року виплачена тільки нова індексація грошового забезпечення, яка виникла внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п.1-1 Постанови №1078 в загальній сумі 5 022,97 грн., тоді як сума фіксованої індексації за даний період складає 142 341,86 грн. (розрахунок додано до апеляційної скарги додаток №2).

Відтак позивач має право на отримання щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 4 133,50 грн. в період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року, а рішення суду в частині відмови у виплаті позивачу щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року включно відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 підлягає скасуванню.

У відзиві в/ч НОМЕР_1 на апеляційну скаргу вказується, що підстав для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення як різниці між сумою індексації і розміром підвищення, виходячи з фіксованої величини в розмірі 4 133,50 грн. до періоду з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 з 25 травня 2016 року.

Наказом командира військової частини від 12 січня 2021 року №5-РС позивача звільнено з військової служби в запас за п.п."а" п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Наказом командира в/ч від 15 січня 2021 року №8 позивача виключено зі списків особового складу частини.

02 квітня 2021 року позивач подав до відповідача заяву про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 23 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року, проведення перерахунку та доплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року, враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року.

Листом від 19 квітня 2021 року відповідач із посиланням на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 року №248/3/9/1/2 повідомив, що порядком проведення індексації грошових доходів населення не передбачений механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди. За період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року індексація виплачена в повному обсязі.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність механізму нарахування індексації грошового забезпечення та незакладення до бюджету коштів для виплати індексації не позбавляють відповідача обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.

Отже, відповідач повинен був здійснити розрахунок індексації за період з 25 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року. Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб " (далі Постанова №704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Постанова №704 набрала чинності 01 березня 2018 року.

Вказаною постановою підвищено розміри посадових окладів та окладів за військове звання всіх категорій військовослужбовців, у тому числі, позивача. Базовим місяцем став березень 2018 року.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач надав докази того, що позивачу з грудня 2018 року по січень 2021 року виплачено індексацію грошового забезпечення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Зокрема, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо права позивача на отримання індексації грошового забезпечення, виходячи з наступного.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абз.8 п.4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постановах від 19 липня 2019 у справі №240/4911/18, від 16 вересня 2020 року у справі №815/2590/18, від 04 вересня 2020 року у справі №120/2005/19-а.

Тобто, позивач має право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, а відсутність такого нарахування та невиплата індексації є порушенням вимог Закону №1282-XII, Порядку№1078.

Разом з тим, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для застосування при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, виходячи з наступного.

Так, п.5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Тобто, з урахуванням вищенаведених норм, колегія суддів зазначає, що питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватись позивачу, належить до компетенції відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум.

Питання визначення базового місяця для індексації знаходиться в залежності від таких показників, як розмір прожиткового мінімуму за певні періоди, розмір коефіцієнту індексації пенсій тощо, які підлягають застосуванню відповідними органами, підприємствами, установами, організаціями при здійсненні відповідних розрахунків.

Колегія суддів зазначає, що саме в процесі виконання рішення суду в порядку встановленому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком №1078, буде визначено базовий місяць для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Окрім того, виходячи з положень ст. 5 КАС України захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому.

Разом з тим, колегія судів акцентує увагу на тому, що відповідачем на момент розгляду даної справи не здійснено будь-якого розрахунку суми індексації грошового забезпечення позивача, в тому числі і встановлення базового місяця для її здійснення.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що відсутні підстави вважати, що відбулося порушення прав позивача щодо застосування відповідачем базового місяця, який на думку позивача повинен застосовуватись.

Таким чином, оскільки відповідачем на час виникнення спірних правовідносин не вчинялося будь-яких дій по визначенню базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивачу, тому наразі відсутні підстави для висновку, що має місце порушення прав апелянта, пов`язаних з визначенням базового місяця для проведення індексації, а отже доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20.

Щодо позовних вимог та доводів апеляційної скарги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу фіксованої суми індексації грошового забезпечення у сумі 3 929,10 грн. за період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 року включно в сумі 135 293,49 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п.2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Тобто, він є базовим для обчислення індексу споживчих цін.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Тобто, у випадку, якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця (різниця між окладами до та після підвищення) є більшим, ніж розмір індексації в місяці підвищення (яка мала би бути нарахованою, якщо б не було підвищення окладу), то індексація в цьому випадку дорівнює 0.

Однак, якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця є меншим, ніж розмір індексації в місяці підвищення, то індексація в цьому випадку розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення окладу.

Отже, для вирішення вказаних позовних вимог позивача має значення розмір індексації грошових доходів позивача, який обчислюється з урахуванням базового місяця та міг би бути виплачений позивачу у березні 2018 року.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що розрахунок індексації за період з 25 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року з визначенням базового місяця відповідачем ще не було проведено, відповідно право позивача щодо нарахування і виплати йому щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 3 929,10 грн. за період з 01 березня 2018 року по 15 січня 2021 включно в сумі 135 293,49 грн. відповідно до абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 ще не порушено, вищевказані позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на їх передчасність.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 і, відповідно, необхідність їх часткового задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 .

Судові витрати у справі відсутні

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ч.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25 травня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.