Справа № 400/8376/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 р. № 400/8376/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,
про:визнання протиправними та скасування рішення від 12.07.21 р. № 59, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду із позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 12.07.2021 року №59 щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити, провести нарахування та виплати пенсію, із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 31.07.1984 по 02.04.1990 року у колгоспі "Радянська Україна" Сакського району Кримської області (5 років 8 місяців 3 дні), навчання в однорічному педагогічному класі при Снігурівській середній загальноосвітній школі № 1 з 01.09.1981 року по 30.06.1982 (9 місяців 29 днів) та квітень - червень 2021 року (34 місяці).

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 29.06.1961 року їй виповнилось 60 років і вона звернудась до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком, проте відповідач відмовив у призначенні пенсії, не зараховано періоди роботи з 01.02.1979 по 01.09.1981, з 31.07.1984 по 02.04.1990, з 01.09.1981 по 30.06.1982 року, оскільки в трудовій книжці містяться виправлення, які не завірені належним чином, запис про звільнення не завірено печаткою підприємства, не надано інформацію про вихододні та встановлений мінімум в колгоспі та ін. На думку позивачки, їй протиправно відмовлено в призначенні пенсії, оскільки недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, отже, й не може впливати на її особисті права.

Відповідач 1- Головне управління ПФУ в Миколаївськіяй області надав відзив, в якому заперечив проти задоволення позову, зазначив, що періоди роботи з 01.02.1979 по 01.09.1981, з 31.07.1984 по 02.04.1990, з 01.09.1981 по 30.06.1982 року не зараховані до страхового стажу у зв`язку з виправленнями у трудовій книжці, запис про звільнення не завірено печаткою підприємства. Також період навчання у педагогічному класі при Снігурівській середній загальноосвітній школі з 01.09.1981 року по 30.06.1982 не зараховано до стажу, оскільки школа не відноситься до вищих або загальних середніх закладів. Позивачці запропоновано підтвердити уточнюючими довідками підприємств, їх правонаступників або архівних установ періоди роботи для врахування страхового стажу.

Відповідачі 2, 3 відзив не надали.

Ухвалою суду від 22.07.2021 року залучено до розгляду справи в статусі співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 263 КАС України, без проведення судового засідання та виклику сторін на підставі наданих сторонами доказів, у порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 60-річного віку звернулась до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області області від 12.07.2021 № 59 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Листом від 22.07.2021 Головним управління ПФУ в Миколаївській області роз`яснено позивачці про те, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 01.02.1979 по 01.09.1981, з 31.07.1984 по 02.04.1990, з 01.09.1981 по 30.06.1982 року. Вказані періоди будуть зараховані за умови підтвердження уточнюючими довідками підприємств, їх правонаступників або архівних установ.

23.07.2021 позивачка повторно звернулась із заявою про призначення пенсії за віком та надала довідку Афанасіївського закладу дошкільної освіти Снігурівської міської ради від 20.07.2021 року № 33.

З урахуванням додаткових документів страховий стаж становить 25 р., 2 м., 23 дн.

Рішенням Рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області області від 29.07.2021 № 59 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно дои ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV ), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, що згідно вкладишу до трудової книжки позивачки міститься запис про її роботу у період з 31.07.1984 по 02.04.1990 року у колгоспі "Радянська Україна" Сакського району Кримської області.

Таким чином, період роботи позивачки у колгоспі "Радянська Україна" Сакського району Кримської області відповідачем протиправно не був зарахований до її страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Щодо посилання відповідача на те, що запис про звільнення не завірено печаткою колгоспу, інформація не завірена належними чином, суд вважає такий висновок безпідставним, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо не врахування до стажу роботи періоду навчання в однорічному педагогічному класі при Снігурівській середній загальноосвітній школі № 1 з 01.09.1981 року по 30.06.1982 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. "д" ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно матеріалів справи позивачка проходила навчання у педагогічному класі, за результатами якого отримала кваліфікацію вихователя дитсадка та була призначена на посаду вихователя у Романо - Булгаковський дитсадок.

Отже, оскільки норми ст. 56 Закону № 1788-XII не обмежують зарахування до страхового стажу період навчання виключно у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, то період навчання позивачки протиправно не був зарахований до її страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду квітень - червень 2021 року, суд зазначає таке.

Згідно відповіді Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 22.07.2021 року страховий стаж позивачки обчислений протягом липня 1982 року - березня 2021 року.

Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1 статті 20 Закону №1058-ІV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, у ч.10 ст. 20 Закону №1058-ІV, вказано, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст.106 Закону № 1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Як свідчать матеріали справи, згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, за період з березня по серпень 2021 року позивачка працювала у Відділі освіти та культури Широківської сільської ради Миколаївської області та за неї за квітень - червень 2021 року роботодавцем сплачені страхові внески.

Отже суд дійшов висновку, що період роботи з квітня по червень 2021 року протиправно відповідачем не зараховано до страхового стажу позивачки.

Згідно матеріалів справи відповідачем - Головним управлінням ПФУ в Полтавській області відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, зараховано страж 22 р. 10м. 26 дн. Згодом, після долучення підтверджуючих стаж роботи документів позивачки, Головним управлінням ПФУ в Харківській області також відмовлено в призначенні пенсії через відсутність стажу - враховано 25 р.2 м.23 дн.

З урахуванням того, що відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи позивачки у період з 31.07.1984 по 02.04.1990 року, з 01.09.1981 по 30.06.1982 року, квітень - червень 2021 року, на момент досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку вона мала страховий стаж більше 28 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи, що наданих позивачем документів на підтвердження страхового стажу достатньо, та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого страхового стажу, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити призначення та виплату пенсії за віком, з урахуванням стажу за періоди роботи з 31.07.1984 по 02.04.1990 року у колгоспі "Радянська Україна" Сакського району Кримської області, навчання в однорічному педагогічному класі при Снігурівській середній загальноосвітній школі № 1 з 01.09.1981 року по 30.06.1982 та квітень - червень 2021 року є обґрунтованими, доведеними та правомірними, а тому належать задоволенню.

Позов задовольнити.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ПФУ в Полтавській області.

Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66,Полтава,Полтавська область,367) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, пов.2,Харків,614) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 12.07.2021 року №59 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням стажу за періоди роботи з 31.07.1984 по 02.04.1990 року у колгоспі "Радянська Україна" Сакського району Кримської області, навчання в однорічному педагогічному класі при Снігурівській середній загальноосвітній школі № 1 з 01.09.1981 року по 30.06.1982 та квітень - червень 2021 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66,Полтава,Полтавська область,367) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко