Справа № 280/8780/21
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

06 грудня 2021 року Справа № 280/8780/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Захисників України, буд. 27/34, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення від 21.04.2021 до особової справи №403266 про припинення виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та поверненню надмірно виплачених грошових коштів за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 у сумі 30372,00 грн.;

зобов`язати відповідача списати грошові кошти в сумі 30372,00 грн., як надмірно виплачені за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 по особовій справі №403266.

Ухвалою судді від 27.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 19 жовтня 2021 року надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх. №59814), у якому вказує, що про суму переплати позивач дізналася 22 січня 2019 року, коли написала заяву та погодилась із сумою боргу у розмірі 39372,00 грн., з того часу на підставі даної заяви щомісячно проводилось погашення суми боргу: в 2019 році погашено 6000,00 грн; в 2020 році - 3000,00 грн.; в жовтні 2021 року - 615,48 грн., тому станом на сьогодні сума боргу складає 29756,52 грн. Також звертає увагу на те, що повідомлення від 21.04.2021, яке отримав позивач, не є рішенням, а тільки нагадуванням, що за позивачем рахується ще не сплачений борг. Зазначає, що повідомлення було направлено з метою погашення залишку боргу в розмірі 30372,00 грн., оскільки допомога одиноким матерям була виплачена по 30.06.2020 і з цього часу до дати повідомлення жодних сплат боргу не було. Звертає увагу суду на те, що на сьогодні відповідно до заяви від 13.07.2021 позивачу призначено допомогу одиноким матерям з 01.07.2021 по 31.12.2021 в розмірі 769,35 грн. щомісячно, з чого слідує, що сьогодні позивач отримує допомогу і ніякого припинення допомоги не проводилося.

Ухвалою суду від 19.11.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 10 календарних днів з дня вручення ухвали шляхом надання позивачем суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України /або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений, разом із доказами на підтвердження таких обставин.

01 грудня 2021 року від представника позивача надійшла заява (вх. №70948) про поновлення строку звернення до суду за захистом прав.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подану заяву представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, у даній категорії справ законодавець визнав шестимісячний строк достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Зі змісту відзиву відповідача судом встановлено, що 22.01.2019 Управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області була проведена перевірка правильності та повноти інформації наданої ОСОБА_1 для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми (заяви позивача від 19.01.2017, від 06.07.2017, від 10.01.2018), під час якої встановлено, що позивачем було надано невірну/неповну інформацію (12.05.2005 позивач була взята на облік як фізична особа-підприємець та знята з обліку 19.06.2018), внаслідок чого виникла переплата державної допомоги на дітей одиноким матерям розмірі 39372,00 грн.

Позивач про суму переплати дізналась 22.01.2019, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою, в якій остання власноруч зазначила, що у зв`язку із тим, що під час оформлення допомоги одиноким матерям не вказала, що є приватним підприємцем, у неї утворилась переплата в сумі 39372,00 грн. У заяві позивач зазначив також, що не заперечує проти утримання переплаченої суми зі знов призначеної допомоги одиноким матерям по 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.01.2019 до повного погашення.

При цьому, в межах цього позову позивач не погоджується з діями відповідача щодо прийняття рішення від 21.04.2021 до особової справи №403266 про припинення виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та поверненню надмірно виплачених грошових коштів за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 у сумі 30372,00 грн., але повідомлення від 21.04.2021, яке отримав позивач, не є рішенням суб`єкта владних повноважень про припинення виплати допомоги та/або повернення надміру сплачених сум, а спірна сума є залишком переплати, про яку позивач дізналася ще 22.01.2019.

Таким чином, суд приходить до висновку, що про існування спірної переплати позивач дізналася 22.01.2019, при цьому, з того часу на підставі особистої заяви щомісячно проводилось погашення суми боргу. Разом із тим, до суду з цим позовом позивач звернувся лише 08.09.2021 (дата подачі позову до відділення поштового зв`язку), тобто з пропуском шестимісячного терміну звернення до суду.

Оцінюючи обставини пропущення строку звернення до суду, які вказує позивач як поважні, суд враховує таке.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Визначені процесуальним законом строки, про які зазначено вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо він дійсно зацікавлений у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а його спір вирішено. Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий - один місяць, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк з одного боку має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист, з іншого боку - є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Підсумовуючи зазначене, реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В даному ж випадку, позивач зазначає, що 26.05.2021 позивачем було отримано повідомлення про припинення виплати державної допомоги сім`ям з дітьми по справі №403266 вих. №6210 від 21.04.2021, де зазначено, що позивач повинна повернути надміру виплачені кошти у розмірі 30372,00 грн.

З цього приводу, суд зазначає, що отримання позивачем вказаного листа від відповідача, як і отримані у подальшому у відповідь на звернення його представника (адвокатський запит) не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 (провадження № К/9901/15971/20).

Окрім того, посилання позивача про те, що ОСОБА_1 є юридично необізнаною особою, а тому для захисту своїх прав остання звернулась до центру з надання правової допомоги, де їй було призначено захисника, жодним чином не свідчать про те, що позивач був позбавлений можливості звернутися до центру надання парової допомоги ще у 2019 році та своєчасно до суду за захистом порушених, на його думку, прав чи законних інтересів чи перевірити факт порушення прав.

При цьому суду не було надано доказів того, що позивачем протягом 2019 року - квітня 2021 року вчинялися будь-які дії, які б свідчили про його бажання дізнатися про правомірність нарахування переплати з державної допомоги сім`ям з дітьми та повернення надмірно виплачених грошових коштів у вище зазначених розмірах.

Тобто жодних об`єктивних причин, підтверджених належними доказами, за яких позивач не міг звернутись до суду в строк, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, у заяві не наведено.

За таких обставин, на переконання суду, заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду не може вважатися обґрунтованою та не дає підстав для її задоволення.

Право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії», зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

З огляду на наведене, судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до суду з даним позовом в шестимісячний строк, передбачений положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України, позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б засвідчували факт наявності об`єктивно непереборних обставин, які унеможливлювали звернення до суду у цей строк.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.3 та 4 ст. 123 цього Кодексу.

Враховуючи відсутність поважних підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд дійшов висновку про необхідність залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. 122, 123, 171, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В.Батрак