Справа № 753/19145/21
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-адр/753/12/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" грудня 2021 р. Суддя Дарницького районний суд м. Києва Заставенко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві питання про судові витрати,
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2021 задоволено адміністративний позов, визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 584985 від 03.08.2021, винесену інспектором поліції Охріменком М.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

18.08.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Рудник А.С. про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову (правничу) допомогу, які складають 7 945 грн.

Клопотання обґрунтовано наступним. Позивачем було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 06/09-1 від 06.09.2021 року з адвокатом Рудник A.C., яким на платній основі було надано правничу допомогу позивачу відповідно до прейскуранту «Ставок гонорару адвоката Рудник A.C. на 01.01.2021 рік», а саме:

- складання позовної заяви протягом 4 годин - сума 4540 грн за роботу адвоката із розрахунку вартості однієї години роботи адвоката 1135 грн;

- аналіз судової практики протягом 2 години - сума 2270 грн за роботу адвоката із розрахунку вартості однієї години роботи адвоката 1135 грн;

- усна консультація з вивченням документів протягом 1 години - сума 1135 грн за роботу адвоката із розрахунку вартості однієї години роботи адвоката 1135 грн.

30.11.2021 до суду надійшли заперечення сторони відповідача, з проханням відмовити у задоволенні клопотання представника позивача у зв`язку із наступним. Так, сума 7 945 грн є неспівмірною з предметом позову - постановою серії БАА №584985 від 03.08.2021, щодо притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення штрафу в розмірі 425 грн; складністю справи, оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження. Так, представник відповідача зазначає, що аналіз судової практики не відносяться до професійної правничої допомоги, оскільки відповідно до ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язаний підвищувати свій професійний рівень, а щодо обставин зазначеної справи є стала судова практика, а тому написання позовної заяви не потребувало додаткових зусиль та знань, як наслідок сума витрат на її написання є завищеною.

Дослідивши клопотання та заперечення, а також матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із п. 3, ч. 1, ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи надходження заперечень відповідача щодо прийняття додаткового рішення, суд приходить до висновку про можливість розгляду питання про розподіл судових витрат без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не вирішив питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 в ході розгляду справи на підставі договору про надання правничої допомоги №06-09-1 від 06.09.2021 (далі Договір) представляла адвокат Рудник А.С. У відповідності до пп. б) п. 2.1 Договору сторони дійшли згоди про те, що клієнт зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі оплатити адвокату гонорар. Тарифи гонорару адвокатом визначені у Ставках гонорару адвоката на 2021 рік від 01.01.2021 (далі Ставки).

Адвокатом Рудник А.С. був виставлений рахунок №1 від 12.11.2021 згідно Договору на суму 7 945 грн, який в повному обсязі оплачений позивачем ОСОБА_1 згідно квитанції № 0.0.1 від 15.11.2021.

Загалом, на підтвердження понесених позивачем судових витрат до заяви, представником позивача долучено Договір, рахунок від 12.11.2021, акт виконаних робіт від 15.11.2021, квитанціями № 0.0.1 від 15.11.2021 на суму 7 945 грн, детальний розрахунок, Ставки.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, аналізуючи дані норми закону суд, приходить до переконання, що витрати на правову допомогу та сплату судового збору належать до судових витрат пов`язаних з розглядом справи, розподіл яких передбачено ч. 1 ст. 139 КАС України.

Дослідивши надані стороною позивача документи на підтвердження оплати послуг з надання правничої допомоги, суд дійшов висновку, що такі витрати підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених відповідачами судових витрат.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, що у Договорі сторонами не визначено порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Тарифи адвоката визначені у Ставках, які не є невід`ємною частиною Договору, з Договору не випливає, що «Клієнт» ознайомлений з такими тарифами і вони погоджені сторонами, такі тарифи встановлюються адвокатом одноособово, можуть коригуватись без погодження з особою, яка звертається за правничою допомогою, а тому суд не визнає Ставки такими, про які домовились сторони Договору.

На переконання суду, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, зазначений у клопотанні представника позивача не є співмірним зі складністю справи, тривалістю розгляду справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Так, згідно з пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Адміністративне судочинство спрямоване на зміцнення законності, правопорядку та попередження правопорушень, а також сприяє активному та ініціативному виявленню порушень прав, свобод та інтересів осіб з боку влади та поновлення цих прав чи запобігання їх порушенню, а тому суди адміністративної юрисдикції повинні захищати такі права фізичних і юридичних осіб (зокрема й право на відшкодування витрат на правову допомогу) усіма передбаченими й дозволеними законодавством України способами.

Одночасно, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12. 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі № 726/549/19.

Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до КАС України, предметом позову була постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, а отже відноситься до категорії справ незначної складності, відносно яких є стала судова практика, а тому написання позовної заяви не потребувало додаткових зусиль та не могло зайняти чотири години у професіонала в галузі права.

Так само, відповідно до детального розрахунку згідно Договору, адвокатом при наданні правничої допомоги було здійснено аналіз судової практики протягом 2 годин. Так, відповідно до ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язаний підвищувати свій професійний рівень. Також, адвокат є фахівцем в галузі права, а отже вивчення та моніторинг судової практики здійснюється адвокатом безумовно, не в залежності від наявності укладеного договору з клієнтом, а отже клієнт не зобов`язаний оплачувати виконання адвокатом обов`язку бути фахівцем в галузі права.

Однак, положення частини 7 статті 139 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу були неминучими, однак обґрунтований розмір таких витрат складає 4 000 грн.

Отже, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 4 000 грн.

Керуючись ст.ст. 132,134, 139 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 4 000 грн.

Заявник ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Боржник Департамент патрульної поліції, , адреса місто Київ, вул. Ф.Ернста, 3.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Заставенко М.О.