Справа № 360/5500/21
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5500/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання відмови протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в переведенні з пенсії за вислугу років за пунктом "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 цього ж Закону;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22 липня 2021 року № 34 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зарахувавши до вислуги років в календарному обчисленні 21 рік 00 місяців 16 днів - 06 років 04 місяці 12 днів за безпосередню участь в Антитерористичній операції, 01 рік 10 місяців 26 днів - службу в підрозділах карного розшуку, 02 роки 09 місяців 01 день - час навчання у вищому навчальному закладі, а всього пільгового стажу для призначення пенсії 32 роки 00 місяців 25 днів, та здійснити її перерахування з моменту призначення пенсії з 01 грудня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є пенсіонером Національної поліції України. У 2017 році позивач звільнена з Національної поліції України за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням). Пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З 01 грудня 2017 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області.

З 13 листопада 1996 року по 06 листопада 2015 року позивач проходила службу в органах внутрішніх справ України, з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року - в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області.

Згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29 грудня 2017 року № А-11308 позивач в період з 23 вересня 2014 року по 07 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Відповідно до витягу з наказу від 28 листопада 2017 року № 835 о/с на підставі Закону України "Про Національну поліцію" підполковник поліції ОСОБА_1 (0120576), заступник начальника відділу розшуку злочинців і зниклих громадян Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області, звільнена зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням), з 30 листопада 2017 року, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 21 рік 00 місяців 16 днів, загальний трудовий стаж 25 років 09 місяців 17 днів.

На підставі отриманих з Головного управління Національної поліції в Луганській області документів 01 грудня 2017 року відповідачем призначено пенсію позивачу за вислугу років відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" по лінії Національної поліції України.

Не погодившись з таким призначенням пенсії, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року в адміністративній справі № 812/711/18, яке залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області внести зміни до наказу від 28 листопада 2017 року № 835 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" із зазначенням в ньому пільгового стажу служби, який складається з: 06 років 04 місяців 12 днів - безпосередня участь в антитерористичній операції та 01 року 10 місяців 26 днів - проходження служби в підрозділах карного розшуку, та направити змінений наказ про звільнення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для долучення до матеріалів пенсійної справи.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с зараховано до вислуги років на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) при звільненні зі служби в поліції - 08 років 03 місяці 08 днів. Наведені вище обставини підтвердили наявність у позивача пільгового стажу служби, який складається з 06 років 04 місяців 12 днів - безпосередня участь в антитерористичній операції та 01 року 10 місяців 26 днів - час служби, в підрозділах карного розшуку (всього пільгова вислуга років - 08 років 03 місяці 08 днів). Отже, з урахуванням викладеного, пільговий стаж, для призначення пенсії на день звільнення ОСОБА_1 повинен складати 29 років 03 місяці 24 дні (21 рік 00 місяців 16 днів календарна вислуга + 08 років 03 місяці 08 днів пільгова вислуга років).

11 жовтня 2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за вислугу років за пунктом "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за вислугу років за пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням від 07 листопада 2018 року № 12 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно з особистою заявою від 11 жовтня 2018 року, оскільки на день звільнення наявна календарна вислуга років не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погодившись з правомірністю прийнятого рішення, позивач звернулася до Луганського окружного адміністративного суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 360/4138/18, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 360/4138/18 скасовано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі № 360/4138/18 та ухвалено нове рішення, яким визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років по пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 цього ж Закону та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугою років, на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням висновків Верховного Суду.

Разом з тим, рішенням від 22 липня 2021 року № 34 відповідач відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії.

З посиланням на положення статей 8, 19, 22, 46, 58 Конституції України, статей 7, 12, 17-1 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", підпунктів "а", "в" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", позивач вважає, що відповідачем протиправно не призначено пенсію за вислугу років, у зв`язку з чим порушується право позивача на отримання пенсії при дотриманні умов для її призначення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позов не визнало, про що 01 листопада 2021 року за вхідним реєстраційним № 37242/2021 через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) подало відзив на позовну заяву від 29 жовтня 2021 року за № 1200-0802-7/47149, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (арк. спр. 40-45).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що у 2017 році адміністрація Національної поліції України надіслала на його адресу документи для призначення пенсії позивачу за вислугу років. Листом від 26 грудня 2017 року за № 330/111/58-2017 сектором з питань пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області на адресу позивача направлено документи для призначення і виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , серед яких подання про призначення пенсії від 26 грудня 2017 року, заява ОСОБА_1 від 26 грудня 2017 року про призначення пенсії за вислугу років, грошовий атестат від 06 грудня 2017 року № 146, довідка управління фінансового забезпечення бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області від 06 грудня 2017 року № 1059/111/22-2017 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 листопада 2017 року № 835 о/с, розрахунок вислуги років, згідно з яким станом на 30 листопада 2017 року вислуга років ОСОБА_1 становить час служби у календарному обчисленні - 21 рік 00 місяців 16 днів, загальний трудовий стаж 04 роки 09 місяців 01 день, вислуга років для призначення пенсії становить 25 років 09 місяців 17 днів, а також інші документи, необхідні для призначення пенсії.

Згідно з поданням про призначення пенсії від 26 грудня 2017 року ОСОБА_1 з 01 грудня 2017 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом «б» статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до умов пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Календарний рік - це проміжок часу від першого до останнього дня того чи іншого року по календарю; рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Загальна тривалість вислуги у пільговому обрахуванні використовується при розрахунку розміру пенсії, а не для визначення права особи на той чи інший вид пенсії.

Відповідно до подання про призначення пенсії від 08 вересня 2021 року та витягу з наказу про звільнення від 22 лютого 2021 року № 101 о/с вислуга позивача в календарному обчислені складає 23 роки 09 місяців 23 дні, що не є достатньою умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Також відповідач зазначив, що законодавець у назві статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років "для призначення пенсії". Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Статтею 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, яка в свою чергу визначає які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як "вислуга років" та "календарна вислуга років". При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії).

В той же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років по пункту «б» статті 12 Закон і України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 цього ж Закону; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугою років, на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційної адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а.

Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 06 місяців і більше.

11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за вислугу років по пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугою років на підставі пункту «а» статті 12 цього ж Закону. При цьому оновленого розрахунку стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 від уповноваженого структурного підрозділу до відповідача не надходило.

07 листопада 2018 року відповідачем прийнято рішення № 12 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 09 листопада 2018 року за № 660/К-11 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для переведення на пенсію за вислугу років за пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» через недостатню вислугу років у календарному обчисленні.

Також відповідач зазначив, що рішенням Луганською окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі № 812/711/18, яке набрало законної сили 11 липня 2018 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області задоволено частково, а саме: зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області внести зміни до наказу від 28 листопада 2017 року № 835 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» із зазначенням в ньому пільгового стажу служби, який складається з: 06 років 04 місяців 12 днів за безпосередню участь в Антитерористичній операції та 01 року 10 місяців 26 днів проходження служби в підрозділах карного розшуку; зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Луганській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області змінений наказ про звільнення ОСОБА_1 для долучення до матеріалів пенсійної справи.

Однак, з 11 липня 2018 року по сьогодні Головним управлінням Національної поліції в Луганській області на підставі пункту 12 Порядку № 3-1 не прийнято рішення у вигляді подання для призначення пенсії за вислугою років та не направлено відповідні матеріали до відповідача для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років по лінії МВС.

На виконання постанови від 15 квітня 2021 року з метою отримання оновленого пакету документів та подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , у тому числі розрахунку вислуги років з додаванням пільгового стажу, керуючись пунктом 1 Порядку № 3-1, позивач 12 травня 2021 року направив до Сектору питань пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області запит за № 1200-0306-8/10956.

Листом від 25 травня 2021 року № 264/111/58-2021 Сектором з питань пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області у наданні оновленого пакету документів на ОСОБА_1 відмовлено. Підставами для відмови у наданні відповідачу оновленого пакету документів для призначення пенсії за вислугою років на ОСОБА_1 слугувало те, що постановою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 360/4138/18 на Сектор з питань пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області жодних зобов`язань щодо вчинення будь-яких дій не покладено.

За нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пунктів 23, 24 Порядку № 3-1, перерахунок призначеної пенсії здійснюється на підставі наданих додатково документів від уповноваженого структурного підрозділу, в яких зазначено зміну грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Разом з тим, наказ від 28 листопада 2017 року № 835 о/с про звільнення ОСОБА_1 не містить вказівки пільгового стажу. За таких обставин, оскільки на день звільнення - 30 листопада 2017 року ОСОБА_1 мала загальний трудовий стаж 25 років 09 місяців 17 днів, у тому числі календарна вислуга - 21 рік 00 місяців 16 днів, що не відповідає вимогам, встановленим пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (23 роки 06 місяців і більше), відповідач повторно розглянувши заяву від 11 жовтня 2018 року, рішенням від 22 липня 2021 року № 34 ( ОСОБА_1 ) відмовив позивачу у переведенні з пенсії за вислугу років по пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 цього ж Закону через відсутність підтвердженої календарної вислуги років структурним підрозділом, з якого ОСОБА_1 було звільнено зі служби.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, позивачем подана відповідь на відзив від 04 листопада 2021 року б/н (арк. спр. 60-63).

Ухвалою від 05 жовтня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 33-35).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01 вересня 1991 року по 02 червня 1996 року навчалась у Луганському державному педагогічному інституті ім. Т.Г. Шевченка Східноукраїнського університету, з 13 листопада 1996 року по 06 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року у Національній поліції України, та з 30 листопада 2017 року звільнена з посади заступника начальника відділу карного розшуку злочинців і зниклих громадян Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області за пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 від 30 червня 1996 року, витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 листопада 2017 року № 835 о/с та довідкою Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області від 16 квітня 2018 року № 1234/111/19-2018 (арк. спр. 12-13, 49 зв., 65-66).

Головним управлінням Національної поліції в Луганській області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області направлено документи для призначення і виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , серед яких подання про призначення пенсії від 26 грудня 2017 року, заява ОСОБА_1 від 26 грудня 2017 року про призначення пенсії за вислугу років, грошовий атестат від 06 грудня 2017 року № 146, довідка управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області від 06 грудня 2017 року № 1059/111/22-2017 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розрахунок вислуги років від 30 листопада 2017 року та витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 листопада 2017 року № 835 о/с (арк. спр. 48-53).

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 листопада 2017 року № 835 о/с, подання про призначення пенсії від 26 грудня 2017 року та розрахунку вислуги років для призначення пенсії вислуга років ОСОБА_1 для призначення пенсії станом на 30 листопада 2017 року складає у календарному обчисленні - 21 рік 00 місяців 16 днів, трудовий стаж - 04 роки 09 місяців 01 день, пільговий стаж відсутній (арк. спр. 48, 50 зв., 51-53).

Протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 17 січня 2018 року за пенсійною справою (НПУ) ОСОБА_1 з 01 грудня 2017 року по 28 лютого 2026 року призначено пенсію за вислугу років у щомісячному розмірі 6420,22 грн (пункт «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») (арк. спр. 47).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі № 812/711/18, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково (арк. спр. 67-69, 70-72):

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області внести зміни до наказу від 28 листопада 2017 року № 835 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" із зазначенням в ньому пільгового стажу служби, який складається з: 06 років 04 місяці 12 днів за безпосередню участь а Антирерористичній операції та 01 року 10 місяців 26 днів проходження служби в підрозділах карного розшуку;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Луганській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області змінений наказ про звільнення ОСОБА_1 для долучення до матеріалів пенсійної справи;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі № 812/711/18 Головним управлінням Національної поліції в Луганській області винесено наказ від 31 серпня 2018 року № 405 о/с, відповідно до якого ОСОБА_1 зараховано до вислуги років на пільгових умовах (без урахування календарної вислуги) при звільненні зі служби в поліції - 08 років 03 місяці 08 днів (арк. спр. 15, 54 зв.).

Отже, з урахуванням наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с, стаж для призначення пенсії на день звільнення ОСОБА_1 складає 29 років 03 місяці 24 дні (21 рік 00 місяців 16 днів календарна вислуга + 08 років 03 місяці 08 днів пільгова вислуга років).

11 жовтня 2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за вислугу років за пунктом "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за вислугу років за пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (арк. спр. 16, 56 зв.).

Рішенням від 07 листопада 2018 року № 12 ( ОСОБА_1 ) Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно з особистою заявою від 11 жовтня 2018 року, оскільки на день звільнення наявна календарна вислуга років не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (арк. спр. 57).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 360/4138/18, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю (арк. спр. 73-74, 75-76).

Постановою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі № 360/4138/18 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково (арк. спр. 22-25):

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років по пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугою років на підставі пункту «а» статті 12 цього ж Закону;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням висновків Верховного Суду.

Рішенням від 22 липня 2021 року № 34 ( ОСОБА_1 ) про відмову в переведенні на інший вид пенсії відповідач відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії через відсутність підтвердженої календарної вислуги років структурним підрозділом, з якого ОСОБА_1 звільнено зі служби (арк. спр. 31, 57 зв.-58).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом "б" статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до абзаців першого, дев`ятого пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону (абзац тринадцятий пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ).

Одночасно частиною першою статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною другою статті 17 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 17 липня 1992 року прийнято постанову № 393, якою затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393).

На підставі системного аналізу зазначених положень Закону № 2262-ХІІ, суд дійшов висновку, що при обчисленні вислуги років, необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ, необхідно керуватися Порядком № 393.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

Абзацом першим пункту 2 Порядку № 393 визначено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

За приписами підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

За приписами підпункту "в" пункту 3 Порядку № 393 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року № 1497, які діяли до 27 липня 2011 року), до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця - час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 липня 2008 року № 361 "Про затвердження Переліку посад працівників підрозділів карного розшуку органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 вересня 2008 року за № 795/15486:

затверджено Перелік посад працівників підрозділів карного розшуку (у тому числі боротьби зі злочинними посяганнями на вантажі), окремо визначених посад карного розшуку (у тому числі боротьби зі злочинними посяганнями на вантажі) органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, крім усіх посад режимно-секретних, кадрових та інших підрозділів, які виконують функції із забезпечення діяльності підрозділів карного розшуку (додається);

установлено, що вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується працівникам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року № 1497 "Про внесення доповнення до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", при цьому таким працівникам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

З рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року у справі № 812/711/18, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, та наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с встановлено, що пільгова вислуга років ОСОБА_1 складає 08 років 03 місяці 08 днів (06 років 04 місяці 12 днів - участь в Антитерористичній операції та 01 рік 10 місяців 26 днів - проходження служби в підрозділах карного розшуку).

Зазначені обставини відповідачем не заперечуються. Витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с наявний в матеріалах пенсійної справи позивача.

За наслідками розгляду справи № 480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 квітня 2021 року зробив такі правові висновки:

1. В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Закон № 2262-ХІІ, зокрема пункт "а" статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років за цим Законом та для позивача він складає 23 календарних роки 6 місяців і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ, підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393 та підпункту "в" пункту 3 Порядку № 393 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року № 1497, які діяли до 27 липня 2011 року), передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 393.

Отже, позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку та переведення з пенсії за вислугу років згідно з пунктом «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки її вислуга на день звільнення у пільговому обчисленні становить 29 років 03 місяці 24 дні.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1).

Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Абзацом першим пункту 4 Порядку № 3-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1).

Пунктом 14 Порядку № 3-1 визначено:

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою;

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів;

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (додаток 3);

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (пункт 17 Порядку № 3-1).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем рішення від 22 липня 2021 року № 34 ( ОСОБА_1 ) про відмову в переведенні на інший вид пенсії, яким позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд вважає, що належним, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування такого рішення відповідача, а також зобов`язання відповідача до вчинення певних дій.

Самі по собі дії (бездіяльність) відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги позивача про визнання протиправною відмови в переведенні з пенсії за вислугу років за пунктом "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 цього ж Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22 липня 2021 року № 34 ( ОСОБА_1 ), яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області перевести з 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі заяви від 11 жовтня 2018 року, та здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з урахуванням фактично сплачених сум.

У задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зарахувавши до вислуги років в календарному обчисленні 21 рік 00 місяців 16 днів - 06 років 04 місяці 12 днів за безпосередню участь в Антитерористичній операції, 01 рік 10 місяців 26 днів - службу в підрозділах карного розшуку, 02 роки 09 місяців 01 день - час навчання у вищому навчальному закладі, а всього пільгового стажу для призначення пенсії 32 роки 00 місяців 25 днів, та здійснити її перерахування з моменту призначення пенсії з 01 грудня 2017 року, суд вважає за необхідне відмовити з огляду на таке.

Порушене право позивача полягає у відмові суб`єкта владних повноважень перевести її з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У межах спірних правовідносин способом судового захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування індивідуального акта - рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Дії, які суб`єкту владних повноважень необхідно вчинити у межах спірних правовідносин з метою відновлення прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, - перевести позивача з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з урахуванням фактично сплачених сум, а не призначити пенсію за вислугу років.

Отже, обраний позивачем спосіб судового захисту в цій частині не відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах не є необхідним.

У задоволенні позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача з 01 вересня 1991 року по 02 червня 1996 року у Луганському державному педагогічному інституті ім. Т.Г. Шевченка Східноукраїнського університету за спеціальністю «Українська мова і література» належить відмовити, оскільки відповідно до довідки про проходження служби, виданої Головним управлінням Національної поліції в Луганській області від 16 квітня 2018 року № 1234/111/19-2018, спеціальне звання «рядовий міліції» позивачу присвоєно наказом Управління Міністерства внутрішніх справ від 13 листопада 1996 року № 431 під час прийняття на службу до органів внутрішніх справ, а не після закінчення закладу освіти - Луганського державного педагогічного інституту ім. Т.Г. Шевченка Східноукраїнського університету.

Стосовно дати, з якої позивача має бути переведено з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд зазначає, що таке переведення має бути проведено саме з дати призначення пенсії - 01 грудня 2017 року, оскільки відповідно до статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Позивачем оскаржувались дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо визначення пільгової вислуги років, яка впливає на вид призначеної пенсії (за пунктом «а» чи «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що Головним управлінням Національної поліції в Луганській області на його адресу не направлялось нове подання з визначенням пільгової вислуги років позивача, оскільки витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 серпня 2018 року № 405 о/с, яким визначено пільгову вислугу років позивача, направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на виконання вимог судового рішення у справі № 812/711/18, а нове подання Головним управлінням Національної поліції в Луганській області складатися не повинно.

Належною та достатньою підставою для переведення позивача з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у межах спірних правовідносин є заява ОСОБА_1 від 11 жовтня 2018 року.

Надаючи оцінку твердженням відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що рішення, яким позивачу відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, прийнято відповідачем 22 липня 2021 року. Про прийняте рішення позивач дізналась під час розгляду її заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 360/4138/18. Доказів направлення означеного рішення на адресу позивача відповідачем суду не надано.

Позовна заява до суду подана позивачем 01 жовтня 2021 року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції Луганського окружного адміністративного суду.

Отже, наразі строк на оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22 липня 2021 року № 34 ( ОСОБА_1 ) ще не сплив, а отже, й не пропущений позивачем.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частинами другою-четвертою статті 13 Закону № 1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до частин першої та другої вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Судом не встановлено, а позивачем не доведено, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач створюватиме перешкоди для виконання такого рішення.

Отже, клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення залишається судом без задоволення.

Таким чином позовні вимоги належить задовольнити частково.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання відмови протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22 липня 2021 року № 34 ( ОСОБА_1 ), яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області перевести з 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі заяви від 11 жовтня 2018 року, та здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з урахуванням фактично сплачених сум.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська