Справа № 440/13355/21
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/13355/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головка А.Б., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з питань містобудування та архітектури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Полтавська міська рада про визнання протиправним та скасування наказу.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління з питань містобудування та архітектури про визнання протиправним та скасування наказу № 124 від 08.05.2021 року "Про скасування містобудівних умов та обмежень по АДРЕСА_1 ".

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 26.11.2019 року позивач уклав договір оренди землі для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень (лікувально -діагностичний центр) по АДРЕСА_1 площею 401 кв.м. В подальшому позивач отримав містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва зі змінами "Нове будівництво громадської будівлі (лікувально -діагностичний центр) по АДРЕСА_1 від 05.03.2020 року № 01-02-01-15/43 та від 19.03.2020 року № 01-02-01-15/56. Проте наказом № 124 від 08.05.2020 року відповідач скасував містобудівні умови та обмеження по АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що таке рішення є протиправним з огляду на те, що скасування містобудівних умов та обмежень не належить до компетенції відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/13355/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань містобудування та архітектури про визнання протиправним та скасування наказу; розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2021 року залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління з питань містобудування та архітектури про визнання протиправним та скасування наказу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Полтавську міську раду.

Представником відповідача подано до суду клопотання від 17.11.2021 року про залишення адміністративного позову без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення в житловому будинку літ.А-2 Лікувально - діагностичний центр по АДРЕСА_1 загальною площею 48,7 кв. м. та складське приміщення 4,0 кв.м.

Згідно з договором оренди землі від 26.11.2019 року Полтавською міською радою передана в оренду ОСОБА_1 земельна ділянка площею 2139 кв.м., кадастровий №:15:012:0211.

05.03.2020 року Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради надано позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво громадської будівлі (лікувально -діагностичний центр) по АДРЕСА_1 " та № 01-02-01-15/56 від 19.03.2020 року, що не заперечується учасниками справи.

08.05.2020 року Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради прийнято наказ № 124 "Про скасування містобудівних умов та обмежень по вул. Миколи Дмитрієва, 6 в м. Полтаві", яким скасовані містобудівні умови та обмеження зі змінами на об`єкт "Нове будівництво громадської будівлі (лікувально - діагностичний центр) по АДРЕСА_1 " від 19.03.2020 року № 01-02-01-15/56.

Позивач не погодився із вищевказаним рішенням відповідача та звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року (далі Закон №3038), який є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері регулювання містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 1 Закону №3038 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно статті 26 Закону №3038 забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до статті 29 Закону №3038, містобудівні умови та обмеження є однією із основних складових вихідних даних та, фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Згідно з частини 8 статті 29 Закону №3038 містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) абзац п`ятий частини восьмої статті 29 виключено згідно із Законом України від 17.10.2019 р. N 199-IX; 3) за рішенням суду.

У разі скасування за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

З аналізу частини 8 статті 29 Закону №3038 (в редакції, чинній на момент прийняття спірного рішення) слідує, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється за заявою замовника або за рішенням суду, та вказаною нормою не передбачена можливість скасування містобудівних умов та обмежень на підставі рішення органу будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду.

Суд зазначає, що для скасування містобудівних умов та обмежень є відповідний порядок та їх скасування здійснюється через органи судової влади чи за ініціативою замовника адміністративної послуги, а тому скасування містобудівних умов та обмежень в інший спосіб порушує законні права позивача.

Враховуючи, що на підставі містобудівних умов та обмежень у позивача виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а також, що позивач заперечує зміни чи припинення таких правовідносин, суд вважає, що прийняття відповідачем спірного наказу суперечить положенням частини 8 статті 29 Закону №3038.

З приводу доводів представника відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду та залишення адміністративного позову без розгляду суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи підтверджується, що 16.09.2021 року Полтавська міська рада звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління з питань містобудування та архітектури про знесення самочинного будівництва, а саме, об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову Полтавська міська рада посилається на наказ Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 08.05.2020 року № 124, яким скасовані містобудівні умови та обмеження зі змінами на об`єкт "Нове будівництво громадської будівлі (лікувально - діагностичний центр) по АДРЕСА_1 " від 19.03.2020 року.

При цьому, суд зазначає, що наказ Управління з питань містобудування та архітектури № 124 від 08.05.2020 року "Про скасування містобудівних умов та обмежень по вул. Миколи Дмитрієва, 6 в м. Полтаві" в розумінні пункт 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому оцінка правомірності його прийняття повинна надаватись судом адміністративної юрисдикції.

У рішенні від 13.12.2011 № 17-рп/2011 (справа № 1-9/2011) Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на звернення до суду як складова права на судовий захист гарантується статтею 55 Конституції України та пов`язується з переконанням самої особи про наявність порушень її прав, свобод або інтересів і бажанням звернутися до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 вказав, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному, а реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Суд зазначає, що не повинен тлумачити положення статей у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.

Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд також звертає увагу, що у рішенні у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Також зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Таким чином, враховуючи очевидну незаконність спірного наказу, суд вважає, що відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, а права і інтереси позивача підлягають судовому захисту, оскільки позивач звернувся з позовом до суду 21.10.2021 року, тобто протягом шести місяців з 17.09.2021 року (дня відкриття провадження у справі № 554/8940/21 за позовом Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Управління з питань містобудування та архітектури про знесення самочинного будівництва).

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування наказу Управління з питань містобудування та архітектури № 124 від 08.05.2020 року "Про скасування містобудівних умов та обмежень по АДРЕСА_1 ".

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань містобудування та архітектури на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 гривень.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Управління з питань містобудування та архітектури (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Полтавська міська рада (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000; ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління з питань містобудування та архітектури № 124 від 08.05.2020 року "Про скасування містобудівних умов та обмежень по АДРЕСА_1 ".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань містобудування та архітектури (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко