Справа № 540/2625/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2625/21
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Єщенка О.В. , Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року по справі № 540/2625/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в частині відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56% суддівської винагороди;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області від 26.02.2020 року №336/02, з розрахунку 56% суддівської винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року по справі №540/2114/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 26.02.2020 №336/02, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи 19.02.2020 року.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ здійснило ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але в розмірі 50% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, замість належних 56%.

Зазначений перерахунок позивач уважає невмотивованим та протиправним. В якості правового обґрунтування свого права на здійснення перерахунку пенсії відповідно до нового розміру суддівської винагороди, позивач посилається на рішення Конституційного Суду від 18.02.2020 року № 2-р/2020 та ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, відповідно до якого останній має право на розмір грошового утримання в розмірі 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 21 липня 2021 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в частині відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56% суддівської винагороди.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області від 26.02.2020р. №336/02, з розрахунку 56% суддівської винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Не погоджуючись з означеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Херсонській області подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку ГУ ПФУ з 04.10.2016 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453.

Мотивуючи свої дії щодо нарахування позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, замість належних 56%, посилається на те, що положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453, розмір довічного грошового утримання судді у відставці визначався у відсотках, виходячи з суддівської винагороди працюючого судді, зокрема, з окладу в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, на відміну від приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, який передбачає інші базові показники суддівської винагороди. На підставі зазначеного, уважає свої дії правомірними.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. У зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 28.02.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 26.02.2020 року № 336/02, виданої Територіальним управлінням ДСА України в Херсонські області. Отримавши відмову в здійсненні перерахунку, позивач звернувся до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року по справі №540/2414/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області від 26.02.2020 №336/02, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи 19.02.2020 року.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ здійснило ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але в розмірі 50% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, замість належних 56% у зв`язку з чим у квітні 2021 року позивач звернувся до відповідача.

Листом від 05.05.21 №2894-2293/С-02/8-2100/21 ГУ ПФУ повідомило, що чинним законодавством України передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, а саме ч.3 ст.142 Закону №1402 - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

При первинному призначенні розмір визначався з урахуванням рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15.03.2017 року та обчислювався відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453, але з 18.02.2020 року з моменту проголошення Рішення КСУ від 18.02.2020 №2 - 2р/2020, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453 в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.

Уважаючи відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56% протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ураховуючи положення частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VІІІ, позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого судді, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1402-VIII, виходячи з 50 відсотків (20 років роботи) + 2 відсотки за кожний повний рік роботи понад 20 років.

Згідно із вимогами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У відповідності із частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Згідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді установлюється законом про судоустрій.

Спірні у цій справі відносини регулюються, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VІІІ, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до ч.1,2 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі Закон України №1402-VIII), суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, установленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.Суддя у відставці, який не досяг віку, установленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

У Законі Україні №1402-VIII діяла норма п.25 розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень», відповідно до якої право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, п.25 розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень» визнаний неконституційним.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не установлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним.

Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня з дати ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.

Отже, саме з 19.02.2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020, у позивача виникло право на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно до Закону України № 1402-VIII.

Положеннями частини 3 ст.142 Закону № 1402-VIII передбачено - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Окрім цього, питання перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддів у відставці прямо урегульовано ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Колегія суддів звертає увагу на приписи статті 2 Рекомендації Ради Європи CM/Rec (2007) 7 Комітету міністрів державам - членам щодо належного адміністрування щодо принципу законності, в якій зазначено, що адміністрування державні органи повинні діяти відповідно до закону. Вони не повинні вживати довільних заходів, навіть застосовуючи свій розсуд.

У контексті принципу законності загально прийнято уважати, що незастосування закону можливо лише за умови:

1. установлення судом ознак неконституційності такого закону в цілому або окремих його положень (частина четверта статті 7 КАС України):

- якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії; у такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України;

2. подолання судом установлених колізій та застосування іншого акта вищої або такої ж юридичної сили (частина третя та п`ята статті 7 КАС України):

- у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України; якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, установлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору України;

3. установлення судом, що окремі положення закону не відповідають критерію «якість закону».

При цьому апеляційний суд зазначає, що частини 3,4 статті 142 Закону №1402-VIII неконституційними не визнавались, а також вказані норми повною мірою відповідають критерію якості закону та не вступають в колізію з іншими нормами законів, яке дозволяло б відповідачу не застосувати їх стосовно позивача (у протилежному випадку рішення відповідача прямо б суперечило вимогам частини другої статті 19 Конституції України).

Отже, ураховуючи зазначені вище та положення частини 3,4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 №1402-VІІІ, позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого судді, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, виходячи з 50 відсотків (20 років роботи) + 2% за кожний повний рік роботи понад 20 років.

За установленими обставинами, після прийняття рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області від 26.02.2020 року №336/02 та рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року по справі №540/2414/20 позивачу було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на матеріали справи колегією суддів з`ясовано, що стаж роботи саме на посаді судді позивача для обрахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 23 роки.

За таких обставин, ураховуючи положення ч.2 ст.142 Закону №1402-VIII та суддівський стаж позивача (23 роки) судова колегія зауважує, що з 19.02.2020 року щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 повинно виплачуватись позивачу в розмірі 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Вирішуючи спір суд апеляційної інстанції ураховує висновки викладені Верховним Судом в постанові від 08.11.2021 року по справі №580/492/21.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до незгоди з рішенням суду першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких судом вже надана оцінка установленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно Установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року по справі № 540/2625/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Шляхтицький О.І.