Справа № 420/11269/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ТОВ «СІНГЛ СТОРІ» до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНГЛ СТОРІ», до відповідачів, Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про визначення коду товару №КТ-UA-2021 від 18.05.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500490/2021/000019/2 від 02.06.2021.

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500490/2021/001060 від 02.06.202;

- стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код юридичної особи 43333459) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНГЛ СТОРІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43223983) судові витрати у справі - судовий збір у розмірі 7429 (сім тисяч чотириста двадцять дев`ять), 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджував, що рішення відповідача про визначення коду товару, який він ввіз на митну територію України, коригування його митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів є протиправними та належать до скасування, оскільки прийняті не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Зокрема, позивач посилався, що опис товару, наведений в інвойсі, пакувальному листі, коносаменті, сертифікаті якості, технологічній карті для виготовлення сітки для сушіння риби, овочів і фруктів дозволяє віднести ввезений ним товар до товарної позиції 5608 УКТЗЕД , яку визначив позивач, оскільки товар в даній позиції описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний опис. Тому перевага повинна бути надана саме, вказаній позивачем, товарній позиції, яка на відміну від, обраної відповідачем товарної позиції 6307, описується більш конкретно.

При цьому позивач посилався, на те, що правильність наведеного ним у митній декларації опису товару не спростована висновком Одеського управління експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.

Також позивач посилався на те, що відповідач прийняв рішення про визначення коду товару з порушенням встановлених строків.

Крім того, позивач зазначав, що відповідач безпідставно зобов`язав його надавати додаткові документи, адже надані позивачем документі були достатніми, кореспондувалися між собою та містили чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну. У сукупності всі відомості , які підтверджували числові значення митної вартості товарів та не перешкоджали відповідачу здійснити контроль правильності визначення митної вартості товарів.

У відповідача, на переконання позивача, були відсутні обґрунтовані сумніви у достовірності поданих позивачем відомостей. Зокрема, відповідач, не враховуючи умови контракту, безпідставно зобов`язував позивача надавати копію митної декларації країни відправника та її переклад. Також безпідставно відповідач зобов`язував надати окремі документи для підтвердження витрат на транспортування товарів, вартості упаковки, оскільки відповідно до умов договору, вони були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті. Щодо здійснення страхування оцінюваного товару, то сторони, укладаючи договір, про це не домовлялися. Таким чином, страхування не здійснювалося, а тому посилання відповідача у спірному рішенні, як на підставу його прийняття, на відсутність документів про страхування товарів є необґрунтованими.

Так само позивач зазначав про необґрунтованість посилань відповідача у спірному рішенні на відсутність відомостей щодо умов оплати за товар, оскільки строк оплати не впливає на визначення митної вартості товару. Відповідач не врахував, що відповідно до умов контракту умови оплати можуть бути змінені шляхом підписання Доповнення до цього Контракту.

Позивач стверджував, що відповідач, не погоджуючись з митною вартістю імпортованого товару, не виконав свого обов`язку щодо проведення процедури консультацій з декларантом.

На думку позивача, відповідач необґрунтовано застосував резервний метод визначення митної вартості товарів. При цьому відповідач, застосовуючи відомості ЄАІС, не врахував, що дані відомості мають лише допоміжний характер та не є визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

(б) Позиція відповідача

07.10.2021 відповідач до суду надав відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначав, що позивач на вимогу митного органу не надав документи, що підтверджують надання товарно-транспортних послуг, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, рахунки фактури, страхові документи, витрати на пакування, не зазначена оплата за товар. Також, у наданих до митного оформлення документах, відсутні дані щодо складових митної вартості товарів.

Крім того, відповідач зазначав, що резервний метод він обрав за результатами консультацій між митним органом та декларантом.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

05.07.2021 суд ухвалою відкрив загальне позовне провадження, розпочав підготовче провадження та призначив підготовче судове засідання.

03.11.2021 суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, задовольнив клопотання представника частково, залучив другого відповідача по справі, Одеську митницю, як відокремлений підрозділ Держмитслужби.

08.11.2021 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження, задовольнив клопотання відповідача та призначив розгляд справи по суті в режимі відеоконференції.

15.11.2021 в судове засідання, яке проводилося в режимі відеоконференції сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, місце та дату його проведення. Суд протокольною ухвалою продовжив розгляд справи по суті в порядку письмового провадження на підставі ч.9 ст.205 КАС України.

IV. Обставини, встановлені судом

14.12.2020 позивач (ПОКУПЕЦЬ) уклав з WTL HK TRADING COMPANY LIMITED (ПРОДАВЕЦЬ) контракт №04-12/WTL (а.с.45).

Пункт 1.1. контракту передбачає, що ПРОДАВЕЦЬ поставляє ПОКУПЦЮ товар в кількості та за ціною, вказаною в інвойсі.

Відповідно до інвойсу №W15699101-1М від 15.01.2021 на митну територію України позивач ввіз наступні товари:

1) Агt.SF23636, Net for drying fich "U" 3 tiеrs 30*40*50 сm (Арт. SF23636, Сітка для сушіння риби "U" 3 яруси 30*40*50 см), 2000 шт., ціна 0,65 доларів США за шт., всього1 300 доларів США;

2) Агt.SF 23637, Net for drying fich "U" 4 tiеrs 40*40*60 сm (Арт. SF23637, Сітка для сушіння риби "U" 4 яруси 40*40*60 см), 7000 шт., ціна 1,06 доларів СIF за шт., всього 7 420,00 доларів США;

3) Агt.SF 23638, Net for drying fich "U" 5 tiеrs 40*50*75 сm (Арт. SF 23638, Сітка для сушіння риби "U" 5 ярусів 40*50*75 см), 7000 шт., ціна 1,55 доларів США за шт., всього10 850,00 доларів США (а.с. 51).

В пакувальному листі від 15.01.2021 зазначені наступні товари:

1) Агt.SF23636, Net for drying fich "U" 3 tiеrs 30*40*50 сm (Арт. SF23636, Сітка для сушіння риби "U" 3 яруси 30*40*50 см), 2000 шт., ціна 0,65 доларів США за шт., всього1 300 доларів США;

2) Агt.SF 23637, Net for drying fich "U" 4 tiеrs 40*40*60 сm (Арт. SF23637, Сітка для сушіння риби "U" 4 яруси 40*40*60 см), 7000 шт., ціна 1,06 доларів СIF за шт., всього 7 420,00 доларів США;

3) Агt.SF 23638, Net for drying fich "U" 5 tiеrs 40*50*75 сm (Арт. SF 23638, Сітка для сушіння риби "U" 5 ярусів 40*50*75 см), 7000 шт., ціна 1,55 доларів США за шт., всього10 850,00 доларів США (а.с.52).

25.03.2021 позивач подав для митного оформлення товарів митну декларацію №UA500490/2021/004033 від 25.03.2021 (а.с.56).

В графі 31 «Вантажні місця та опис товару та в графі» позивач зазначив: опис товару: « 1. Готові сітки із синтетичних матеріалів, в асортименті: Net for drying fish «U» 3 tiers 30*40*50 cm/Сітка для сушіння риби «U» 3 яруси 30*40*50 см , арт.SF23636-2000 шт; Net for drying fish «U» 3 tiers 40*40*60 cm/ Сітка для сушіння риби «U» 4 яруси 40*40*60 см, арт.SF23637-7000 шт; Net for drying fish «U» 5 tiers 40*50*75 cm/ Сітка для сушіння риби «U» 5 ярусів 40*50*75 см, арт.SF23638-7000 шт; країна виробництва Китай».

В графі 33 «Код товару» позивач вказав: «Сітки плетені із шпагату, мотузок або канатів; готові сітки рибальські та інші готові сітки з текстильних матеріалів: - з синтетичних або штучних текстильних матеріалів: - інші:- готові сітки- інші».

Разом з митною декларацією позивач надав наступні документи:

- пакувальний лист від 15.01.2021;

- рахунок-фактура (інвойс) № W15699101-1М від 15.01.2021 ;

- коносамент №YMLUM240163427 від 17.01.2021;

- автотранспортна накладна №15699 від 22.03.2021;

- декларація про походження товару№W156991501-1М від 15.01.2021;

- акти про проведення огляду товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА500040/2021/1079 від 24.03.2021; №UА500040/2021/004033 від 27.03.2021;

зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу товарів №04-12/WTL від 14.12.2020;

- звіт про зважування №РК 31593267 від 23.03.2021.

27.03.2021 відповідач відібрав проби товарів та направив до Одеського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії запит №12. Позивач подав тимчасову декларацію UA500490/2021/004149 від 27.03.2021, за якою був випущений товар (а.с.59).

На клопотання експерта від 15.04.2021 №7.17-36/7.10/2574 позивач додатково надав сертифікат якості, технологічну карту виготовлення сітки для сушіння риби, овочів, фруктів та її переклад з англійської мови.

Відповідно до сертифікату якості виданого компанією-продавцем товару - WTL HK TRADING COMPANY LIMITED, Китай, назва товару - "Сітка для сушіння риби (в тому числі овочів та фруктів)"; код товару ; матеріал виготовлення поліетилен з додавання пластифікаторів, барвників; матеріал виготовлення підтримуючих каркасних елементів пластик; метод виготовлення машинне плетіння; крок ячейки - 0,5 мм; використання тканих чи трикотажних видів переплетення не використовуються; характеристика нитки для плетення мононитка, переріз 0,15 мм; метод виготовлення мононитки - екструзія з розплаву полімеру; колір забарвлена; кількість ярусів 3, 4, 5; розмір готового виробу 30*40*50 см, 40*40*60 см, 40*50*75 см; додаткові характеристики ярусна сітка для сушіння риби, овочів та фруктів, наявне кріплення для підвішування, наявність застібки; призначення побутового призначення (а.с.60).

В Технологічній карті для виготовлення сітки для сушіння риби, овочів, фруктів, яка складена компанією-продавцем товару WTL HK TRADING COMPANY LIMITED, Китай, для виготовлення сіток для сушіння риби, овочів, фруктів використовується наступне обладнання: міксер для виготовлення суміші полімеру з пластифікатором, барвниками, стабілізаторами, добавками; плавильний чан для підготовки розплаву полімеру; екструдер для формування мононитки; екструдер для формування полімерного прутка каркасу; верстат для теплової гнучки прутка у каркасні елементи; верстат для різання пластика; машина для плетення сітки; напівавтоматична машина для формування сітки з каркасними елементами; машина для прошивання кріплення та застібки; пакувальник. Підготовка сировини включає в себе: підготовку компонентів для змішування (полімер, пластифікатор, барвник, стабілізатори, добавки); відважування; змішування. Обробка витратних матеріалів включає в себе: намотування мононитки на бобини; теплову гнучку полімерного прутка; різання полімерного прутка. Формування готового виробу включає в себе: плетення сітки на напівавтоматичній плетільній машині; розкроювання сітки; з`єднання з елементами каркасу на напівавтоматичній машині; пришивання кріплення та застібки (а.с. 62).

У висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 23.04.2021 №-0278 вказано 6 «Проба, за визначеними показниками, не сумперечить опису товару у гр.31 МД ІМ 40 ДЕ від 25.03.2021 № UA500490/2021/00403 у частині «Готові…із синтетичних матеріалів» (а.с.68).

18.05.2021 відповідач прийняв рішення про визначення коду товару від 18.05.2021 №КТ-UA-2021. Вказаним рішенням відповідач змінив заявлені коди УКТЗЕД та описи товарів, а саме: УКТЗЕД 630790100 (інші готові вироби, включаючи викройки одягу:-інші:- трикотажні) та неведений наступний опис товару: «Готовий виріб з текстильного матеріалу натягнутого на дротяний каркас з п39яти металевих дротяних дуг, з одного боку виріб має отвір, який закривається на застібку-блискавку, виріб має кріплення для підвішування. Текстильний матеріал, що входить до складу виробу основопов`язне трикотажне полотно, виготовлене з синтетичних поліетиленових монониток» (а.с.70).

01.06.2021 позивач подав до митного органу додаткову до тимчасової декларацію UA500490/2021/007762. До вказаної декларації позивач додав наступні документи:

- пакувальний лист від 15.01.2021;

- рахунок-фактура (інвойс) № W15699101-1М від 15.01.2021 ;

- коносамент №YMLUM240163427 від 17.01.2021;

- автотранспортна накладна №15699 від 22.03.2021;

- декларація про походження товару№W156991501-1М від 15.01.2021;

- акти про проведення огляду товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА500040/2021/1079 від 24.03.2021; №UА500040/2021/004033 від 27.03.2021;

- зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу товарів №04-12/WTL від 14.12.2020;

- звіт про зважування №РК 31593267 від 23.03.2021;

- сертифікат якості від 15.01.2021;

- технологічну схему від 15.01.2021;

- акт про взяття проб (зразків) товару №UA500490/2021/004033 від 27.03.2021.

В митній декларації UA500490/2021/007762 від 01.06.2021 позивач визначив та заявив митну вартість вказаного товару за основним (першим) методом за ціною договору в сумі 547 368,99 грн. (тобто 19570,00 дол. США за курсом НБУ на день подання митної декларації 27,96 грн. за долар США).

Відповідач надіслав електронне повідомлення позивачу, в якому зазначив, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та зобов`язала протягом календарних 10 днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювалися за умовами, визначеними договором;

- банківські та платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення та її переклад;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями (а.с76-77).

02.06.2021 позивач надіслав до відповідача додаткові документи: прайс-лист від 14.01.2021; комерційну пропозицію від 15.01.2021. Також позивач повідомив, що надати інші документи він не має можливості(а.с.78).

02.06.2021 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA500490/2021/000019/2. У даному рішенні відповідач застосував резервний (шостий) метод визначення митної вартості та визначила митну вартість товарів 2,92 доларів США за 1 кг нетто, тобто 39 590,24 доларів США та картку відмови в прийнятті митної декларації (а.с.81) .

02.06.2021 відповідач оформив картку відмови №UA500490/2021/00106 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів (а.с.83).

03.06.2021 позивач подав додаткову до тимчасової митну декларацію UA500490/2021/007913, за якою митне оформлення товарів завершене.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок мотивує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання щодо існування законних підстав у відповідача для віднесення товару до іншої товарної позиції з подальшим коригуванням коду товару та відмовою у прийнятті первинної декларації для митного оформлення ввезеного позивачем товару.

Щодо обраної відповідачем товарної позиції 6307 та віднесення до неї товару.

Відповідно до Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 04.06.2020 № 674-ІХ товарна позиція 6307 має назву "Інші готові вироби включаючи викройки одягу" та відноситься до підгрупи І "Інші готові текстильні вироби" групи 63 "Інші готові текстильні вироби; набори; одяг та текстильні вироби, що використовувалися; ганчір`я" розділу IX "Текстильні матеріали та текстильні вироби".

У відповідності до примітки 2а до групи 63 "Інші готові текстильні вироби; набори; одяг та текстильні вироби, що використовувалися; ганчір`я" розділу IX "Текстильні матеріали та текстильні вироби" Митного тарифу України, який встановлений Законом України від 04.06.2020 № 674-ІХ до підгрупи І групи 63 не включаються товари груп 56-62.

В Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що затверджені наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 №256 (група 63, Загальні положення) зазначено наступне: "До товарних позицій 6301-6307 (підгрупа І) включаються готові текстильні вироби з будь-якого текстильного матеріалу (тканини чи трикотажні полотна, повсть або фетр, неткані матеріали і т.д.), які не мають конкретнішого опису в інших групах розділу XI або в іншому місці УКТЗЕД. (Термін готові текстильні вироби означає вироби, виготовлені так, як описано в примітці 7 до розділу XI) (див. також частину (II) Загальних положень до розділу XI).

Зокрема, до цієї підгрупи не включаються: (с) готові сітки товарної позиції 5608".

Крім того, згідно з поясненнями до товарної позиції 6307, які наведені в Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що затверджені наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256 до цієї товарної позиції включаються готові вироби з будь-якого текстильного матеріалу, не включені до інших товарних позицій розділу XI або не зазначені в іншому місці УКТЗЕД. До цієї товарної позиції не включаються текстильні вироби, включені до товарних позицій цієї групи чи груп 56-62, що дають точніший опис".

В Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що затверджені наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256 наведений перелік товарів, які, зокрема, включаються до товарної позиції 6307: 1) ганчірки та серветки для миття підлоги, посуду, витирання пилу та подібні протиральні тканини (просочені чи не просочені чистильним засобом; 2) рятувальні жилети та пояси; 3) викройки одягу, переважно з твердої канви; іноді вони бувають з окремих частин, зшитих разом у вигляді одягу; 4) прапори, вимпели та знамена, включаючи усі види прапорців для прикрашування вечорів, свят або інших цілей; 5) мітки побутові для білизни, призначеної для прання, чи взуття, панчішно-шкарпеткових виробів, маленькі пакетики-саше для хусток або кімнатних туфель, сумки для піжам або нічних сорочок і подібні вироби та інші товари (усього 27 найменувань товарів, серед який відстуній товар сітка для сушіння риби).

З сукупного аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД, які містяться у Митному тарифі України, передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.06.2019 у справі 826/7208/6.

Таким чином, з урахуванням опису товару в інвойсі, пакувальному листі, коносаменті, сертифікаті якості, технологічній карті, суд приймає аргументи позивача, що ввезений ним на митну територію України товар не може бути віднесений до обраної митницею товарної позиції 6307 (товарна категорія 6307 90 10 00- "Інші готові вироби, включаючи викройки одягу: - інші: - - трикотажні"), оскільки відповідно до його конкретного опису (Готові сітки із синтетичних матеріалів, в асортименті: Сітка для сушіння риби), наведеного у наданих до митниці документах, він включається до товарної позиції 5608 (товарна категорія 5608 19 ЗО 00 - "Сітки плетені із шпагату, мотузок або канатів; готові сітки рибальські та інші готові сітки з текстильних матеріалів: - із синтетичних або штучних текстильних матеріалів: - - інші: - - готові сітки: інші"). При цьому суд звертає увагу на те, що з огляду на експертне дослідження, проведене Одеським управлінням експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, за результатами якого складений висновок № -0278 від 23.04.2021, воно не спростувало наведеного позивачем в митній декларації (МД) № ІІА500490/2021/004033 від 25.03.2021 опису товарів. Результати дослідження, не містять інформації, яка б давала підстави для прийняття митним органом рішення про зміну коду товару.

Відповідно до частини 1 статті 69 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК) товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Пунктом 1 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 визначено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до ст.69 МК.

Згідно з ч.2,ч.4 ст.69 МК митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати ці товари.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку визначено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті |

257 Кодексу;

відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог етапі 68 Кодексу;

заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних Класифікаційні рішення програми Інспектор 2006 ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів а та б абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару;

перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач не порушив правила класифікації товару за УКТЗЕД, відтак - у Одеської митниці Держмитслужби були відсутні правові підстави для прийняття рішення про визначення коду товару № КТ-UА-2021 від 18.05.2021.

Крім того, суд приймає твердження позивача щодо порушення відповідачем строку винесення спірного рішення.

Так, відповідно до п.7 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 у разі письмового підтвердження декларантом або уповноваженою ним особою готовності надати додаткові документи чи відомості перевірка правильності класифікації товару згідно з УКТЗЕД проводиться після їх надання. Строк надання додаткових документів чи відомостей не повинен перевищувати 10 календарних днів. Строк проведення митного оформлення визначається з дати надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей і не повинен перевищувати строки, установлені статтею 255 Кодексу. Строк митного оформлення у разі взяття проб (зразків) товарів визначається з урахуванням вимог статті 255 Кодексу. Строк прийняття Рішення про класифікацію товару не повинен перевищувати 10 календарних днів. За умови необхідності залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) загальний строк прийняття Рішення не повинен перевищувати 30 календарних днів.

Повертаючись до фактів цієї справи, 23.04.2021 Одеське управління експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби склало висновок № -0278.

Спірне рішення прийнято 18.05.2021. Тобто через 42 календарних днів після подання до Одеської митниці Держмитслужби тимчасової митної декларації, відтак - з порушенням строків встановлених пунктом 7 розділу ІІІ Порядку.

Отже, на підставі викладеного, суд робить висновок, що рішення Одеської митниці Держмитслужби про визначення коду товару № КТ-UА-2021 від 18.05.2021 є протиправним.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів №UA500490/2021/000019/2 від 02/06/2021.

Частиною 1 статті 49 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 2 статті 57 МК основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно з частинами 2-3 статті 58 МК метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Частинами 4, 5 статті 58 МК передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до пункту 5 частини 10 статті 58 МК при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Крім того, п.6 ч.2 ст.53 МК встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

З огляду на зміст зовнішньоекономічного контракту №04-12/WTL від 14.12.2020, п.1.1 встановлює, що Продавець поставляє Покупцю товар в кількості та за ціною вказаною в інвойсі.

В свою чергу, в інвойсі № АУ156991501-1М від 15.01.2021 визначена загальна ціна товару 19 570,00 доларів США та умови поставки - СРТ Запоріжжя, Україна.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2000; Інкотермс 2010) умови поставки умови поставки CARRIAGE PAID TO означають, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеного ним самим. Додатково до цього Продавець зобов`язується за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення, оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару.

В підпункті Б.З "Договори перевезення та страхування" пункту Б "Обов`язки покупця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2000; Інкотермс 2010) зазначено: а) Договір перевезення. Немає зобов`язань".

Тобто, погоджуючи умови поставки за зазначеним вище контрактом, сторони виходили з того, що витрати на перевезення (транспортування) вже включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, та яка зазначена в інвойсі.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач безпідставно зобов`язав позивача надати документи для підтвердження таких витрат.

Аналогічна ситуація з висновками відповідача про відсутність відомостей в поданих документах позивачем про вартість упаковки. Так, в інвойсі № XV156991501 -1М від 15.01.2021, який був наданий до митниці разом з митною декларацією, визначені умови поставки - СРТ Запоріжжя, Україна.

В свою чергу, відповідно до підпункту А.9 " Перевірка - упаковка - маркування" пункту А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2000; Інкотермс 2010) зазначено: "Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує.

Таким чином, відповідач не взяв до уваги той факт, що вартість упаковки була вже включена до ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті.

Також у спірному рішенні відповідач посилається на відсутність у, наданих до митного контролю, документах інформації про здійснення страхування оцінюваних товарів.

Відповідно до п.7 ч.10 ст.58 МК при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів. Тобто декларант повинен надати документи, що містять відомості про страхування, лише, якщо таке страхування здійснювалося.

Як вже суд зазначав вище по тексту, поставка відбувалася за умовами СРТ Запоріжжя, Україна. В підпункті А.З "Договори перевезення та страхування" пункту А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2000; Інкотермс 2010) зазначено: "б) Договір страхування. Немає зобов`язань". В підпункті Б.З "Договори перевезення та страхування" пункту Б "Обов`язки покупця" умов поставки СРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2000; Інкотермс 2010) зазначено: "б) Договір страхування. Немає зобов`язань".

Проте, відповідач не врахував вказану обставину. Таким чином, вимоги відповідача щодо надання відомостей про витрати на страхування є безпідставними.

Крім того, відповідач в спірному рішенні в якості підстави для зобов`язання позивача надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів зазначає, що в наданому позивачем інвойсі відсутні умови оплати за товар.

З даного приводу суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МК банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, відносяться до документів, які підтверджують митну вартість товарів у випадку, якщо рахунок сплачено. Проте відповідач не встановив, чи була сплачена вартість товару та необґрунтовано зобов`язував позивача надати додатково для підтвердження митної вартості товарів банківські та платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Також відповідач не врахував п.2.3 Контракту, відповідно до якого умови оплати можуть бути змінені шляхом підписання доповнення до цього Контракту.

Щодо посилань відповідача на відсутність специфікації вимогам якої повинен відповідати товар, що постачається, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу на п.1.1. Контракту №04-12 /WTL від 14.12.2020 відповідно до якого товар постачається в кількості та за ціною вказаною в інвойсі.

Частиною 2 статті 266 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-ІУ передбачено, що загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, укладання специфікації, яка містить інформацію щодо загальної кількості товарів, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами здійснюється за згодою сторін.

Також умови Контракту не передбачали надання Продавцем копії митної декларації, на відсутність якої посилався відповідач.

Пунктом 6 частини 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ специфікації віднесені до додаткових документів, які подаються на письмову вимогу митного органу у випадку, якщо документи зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, у ч.2 ст.53 МК серед переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів відсутня специфікація.

Таким чином, суд відхиляє аргументи відповідача, стосовно того, що відсутність специфікації перешкоджала митному органу здійснювати контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом.

Пунктом 2 частини 5 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ в у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості (розбіжність - це відсутність однаковості у документах щодо митної вартості товару), наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни,/що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналізуючи вказані положення, можна зробити висновок, що митний орган вправі витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості за наявності в нього обґрунтованих сумнівів у достовірності наданих декларантом відомостей.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах (від 24.12.2020 №810/495/16, від 01.04.2021 у справі №826/10755/16) зазначав, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності обчислення декларантом є обов`язковою. Оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та дає право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З огляду на матеріали справи, суд встановив, що надані позивачем документи для митного оформлення, а також додатково ним подані, підтверджують числові значення, є чіткими, узгодженими між собою, містять зрозумілу інформацію про товар , його ціну та є достатніми для підтвердження митної вартості за основним методом.

Відповідач ні у спірному рішенні, ні у відзиві на позов не навів обґрунтуваних причин неврахування документів, які позивач надав додатково.

Крім того, частиною 4 статті 57 МК передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Про обов`язок митного органу провести процедуру консультацій у разі незгоди з митною вартістю імпортованого товару робить правовий висновок ВС України у постанові від 14.05.2013 у справі №21-120а13.

Відповідач у відзиві стверджує, що він застосував резервний метод визначення митної вартості товарів після проведення з позивачем консультацій. Не зважаючи на те, що позивач заперечує проти цієї обставини, відповідач жодним чином не довів її існування.

Крім того, в графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів не вказано про проведення процедури консультацій між позивачем та відповідачем з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості.

Згідно з частиною 3 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Пунктами 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-

VI визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої

митної вартості товарів має містити:

- наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

- обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним

органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції 01.06.2012 за №883/21195) в графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Однак у рішенні про коригування митної вартості товарів окрім номера та дати митних декларацій, які були взяті ним за основу, не наводить відомості про обсяги партії ідентичних чи подібних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Відповідач в обґрунтування коригування митної вартості за резервним методом посилається на те, що з метою забезпечення повноти оподаткування він провів аналіз бази даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби з урахуванням опису та фізичних характеристик товарів та встановив, що рівень митної вартості подібних товарів є більшим і становить по товару № 1 - 2,92 дол. США/кг нетто (митні декларації від 07.05.2021 № UA500110/2021/10006, від 15.01.2021 №UA500150/2021/410), ніж заявлено декларантом (1,44 дол. США/кг нетто).

Проте суд зазначає, що сама по собі інформація ЄАІС ДФС України не є безумовною підставою для коригування митної вартості товарів.

ВС в постанові від 04.09.2018 у справі №818/1186/17 зазначає, що рішення про коригування митної вартості товарів не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України. Також Суд прийшов до висновків, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, на підставі викладених обставин, суд робить висновок, що рішення відповідача про визначення коду товару № КТ-UА-2021 від 18.05.2021, рішення про коригування митної вартості товарів № UА500490/2021/000019/2 від 02.06.2021, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500490/2021/00106 від 02.06.2021 є протиправними та належать до скасування.

VI. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 7429,40 грн. Даний факт підтверджується платіжним дорученням 3204 від 30.06.2021 (а.с. 35). З урахуванням висновку суду про задоволення позову, сплачений та документально підтверджений позивачем судовий збір належить до відшкодування. Адже відповідно до ч.1 статті 139 КАС України: «При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про визначення коду товару №КТ-UA-2021 від 18.05.2021;

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500490/2021/000019/2 від 02.06.2021.

4. Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500490/2021/001060 від 02.06.202;

5. Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код юридичної особи 43333459) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНГЛ СТОРІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43223983) судові витрати у справі - судовий збір у розмірі 7429 (сім тисяч чотириста двадцять дев`ять), 40 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю «СІНГЛ СТОРІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43223983; адреса: 6906, м.Запоріжжя, вул. Гребельна,5)

Відповідач Одеська митниця Держмитслужби (; адреса: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія , 21 А)

Повний текст рішення складений та підписаний 06 грудня 2021 року.

Суддя О.Я. Бойко