Справа № 537/5156/21
Суддя: ФАДЄЄВА С. О.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/57/2021
Справа № 537/5156/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О. за участі секретаря Супруненко О.О., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сметаннікової К.В., представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Запорожця Б.Є., третьої особи інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук в Полтавській області Управління патрульної поліції Низенко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4795590 про застосування до нього, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування позову зазначив, що 20.09.2021 о 11 год. 26 хв. він рухався по вул. Соборній в м. Кременчуці та зупинився біля будинку 16/2. Його транспортний засіб Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , був припаркований відповідно до вимог правил дорожнього руху України. В цей час до його автомобіля підійшла інспектор поліції ОСОБА_2 , представилась та попросила надати посвідчення водія і свідоцтво про право власності на автомобіль. На його питання про причини такої вимоги інспектор поліції відповіла, що ним порушено вимог пункту 15.9.г Правил дорожнього руху України, а саме здійснення зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу. В подальшому він намагався пояснити інспектору поліції, що не вчиняв дій, які б порушували ПДР України. На його заперечення інспектор поліції не реагувала, надати фото, відео докази відмовилась. Крім того, інспектор поліції вказала, що фотографії, відеозапис вона зможе надати лише на вимогу суду, а в разі незгоди з постановою про накладення адміністративного стягнення він, ОСОБА_1 , має право звернутися до суду для її оскарження. В подальшому інспектор поліції склала постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, постанова серії ЕАО № 4795590 від 20.09.2021, відповідно до якої на нього накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Дану постанову він отримав поштою 23.09.2021. З вказаною постановою не погоджується, оскільки в постанові відсутні відомості чи було здійснено фото та відео фіксацію події та якими технічними засобами вони здійснювались. Доказом порушення правил зупинки автомобіля є виключно замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, а не інші дані. Звернув увагу на той факт, що працівниками поліції не було здійснено вимір рулеткою відстані від транспортного переходу до його автомобіля. Вважає, що постанова була винесена безпідставно, буз урахування фактичних даних, а тому просить скасувати постанову.

Представником відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надіслано до суду відзив на адміністративний позов, де він позов не визнав, вказав, що 20.09.2021 інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Погребняк О.Ю. винесено постанову серії ЕАО № 4795590 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня близько 11 год. 26 хв., керуючи транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Кременчуці по вул. Соборній 16/2 здійснив зупинку автомобіля ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.п.15.9 «г» ПДР України. Пояснення позивача, викладені у позовній заяві щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, з якого вбачається порушення водієм п.п.15.9 «г» ПДР України. Вказав, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було з`ясовано всі фактичні обставини, враховано пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які згідно ст. 251 КУпАП є належними доказами по справі, встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийнято правомірне рішення про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП. Зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а незгода позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення позивача від адміністративної відповідальності. З урахуванням викладеного просив відмовити позивачу у задоволенні позову та розгляд справи проводити у його відсутність.

Від третьої особи інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук в Полтавській області Управління патрульної поліції Погребняк О.Ю. (згідно копії свідоцтва про шлюб після укладення шлюбу ОСОБА_4 ) надійшло пояснення, відповідно до яких просила відмовити в задоволенні позову з аналогічних підстав.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сметаннікової К.В. надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що з відзивом не згодна. З відеозапису на DVD-R диску вбачається, що після перевірки в ОСОБА_1 документів інспектор повідомила ОСОБА_1 , що його притягнуто до адміністративної відповідальності та необхідність сплати штрафу у розмірі 340 грн., тим самим інспектор порушила процедуру розгляду адміністративної справи, при цьому не заслухавши пояснення ОСОБА_1 , не дослідивши доказів. Зазначене свідчить про упередженість інспектора, оскільки рішення про винуватість та відповідальність було фактично прийнято до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що інспектором було порушено процедуру розгляду адміністративної справи, не з`ясовано всіх обставин адміністративного правопорушення, не досліджено докази, чим порушено права ОСОБА_1 , встановлені ст. 268 КУпАП. Вказала, що ОСОБА_1 не було надано можливості надати пояснення, скористатися правовою допомогою, у постанові не зазначено будь-яких додатків й доказів та не відображено жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, не було проведено замір відстані від автомобіля до пішохідного переходу. Доводи відповідача, зазначені у відзиві та у поясненні третьої особи, вважає надуманими та безпідставними, а тому позов є таким, що підлягає задоволенню.

В подальшому позивачем була надана уточнена позовна заява, в якій останній просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4795590 про застосування до нього, ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 908 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сметаннікова К.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково вказала, що під час складання постанови інспектором не була дотримана процедура, фактично справа відносно нього не розглядалася взагалі. Позивачу інспектором повідомлено про те, що він ніби-то вчинив правопорушення та відразу ж виписано постанову про накладення штрафу. ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, не були досліджені жодні докази, не надано право надати пояснення, не зроблені заміри.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що 20.09.2021 близько 11 год. 26 хв. вело патрулем під час патрулювання вулиць міста був виявлений автомобіль, який здійснив зупинку ближче ніж за 10 метрів до пішохідного переходу, цей факт підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного. Вказав, що водієві, позивачу, було повідомлено про вчинення адміністративного правопорушення та складено постанов, копію якої позивач відмовився отримувати.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що у зазначений у постанові час вона несла службу та здійснювала велопатрулювання міста. На вул. Соборній в м. Кременчуці помітила автомобіль, який зупинився ближче ніж за 10 метрів до пішохідного переходу. Вказала, що водієві було повідомлено про проведення відеофіксації. Нею була дотримана процедура розгляду справи, жодних пояснень особа, що притягується до відповідальності, не надавала. Після складання постанови позивач відмовився отримувати її копію, не заперечував щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третю особу, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. В силу п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана встановити наявність складу правопорушення, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи. Зокрема, статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративний правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. При цьому суд зауважує, що прийнята органом (посадовою особою) постанова повинна бути обґрунтованою і зрозумілою в тому числі для особи, яка притягується до відповідальності, з метою здійснення нею свого належного захисту.

Згідно з п.4 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції №1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно з п.1, 5 розділу IV Інструкції №1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Як встановлено судом, постановою інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Погребняк О.Ю. від 20.09.2021 серії ЕАО № 4795590 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Згідно копії постанови 20.09.2021 о 11 год. 26 хв. в м. Кременчуці по вул. Соборній, 16/2 водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , ближче 10 м від пішохідного переходу, ві 01001, чим порушив п.15.9 «г» ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі. В судовому засіданні представником відповідача та третьою особою підтверджено, що «ві 01001» - це номер технічного засобу, яким здійснено фіксацію правопорушення.

З дослідженого у суді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, належність та допустимість якого як доказу сторонами не заперечувалася, вбачається, що інспектором не оголошувалося, яка справа розглядається, повідомлялося про проведення відео фіксації, але не встановлювалися всі дані про особу, що притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , не роз`яснювалися йому права, в тому числі право на захист, не з`ясовувалося наявність клопотань, не пропонувалося надати пояснення, не досліджувалися докази, постанова в справі не оголошувалася.

Суд також констатує, що зазначення в постанові після викладу суті правопорушення лише серії та номеру нагрудної камери поліцейського, без зазначення назви технічного засобу чи хоча б вказівки на те, що це номер та серія саме технічного засобу, без вказівки про проведення відеофіксації, ставить під сумнів зрозумілість постанови, в тому числі для особи, яка притягується до відповідальності, що прямо впливає на здійснення цією особою свого належного захисту.

В оскаржуваній постанові від 20.09.2021 серії ЕАО № 4795590 відсутні відомості про проведення замірів відстані на місці події. Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

З урахуванням вищезазначеного, відсутність доказів дотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, доводи відповідача стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні відповідачем не спростовано доводи представника позивача в частині не дотримання процедури розгляду справи, згідно з Інструкцією №1395 та КУпАП, а тому суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закриттю.

Ставка судового збору із адміністративного позову немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн. на час подачі позову до суду. Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.72 77, 79, 90, 241, 246, 271, 286 КАС України, ст.ст.9, 247 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити .

Постанову інспектора батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Погребняк Олени Юріївни від 20.09.2021 серії ЕАО № 4795590 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень - скасувати, а провадження в справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Фадєєва С.О.

Повний текст рішення складено 02.12.2021