Справа № 640/24774/19
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 640/24774/19

адміністративне провадження № К/9901/31413/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко О.В.,

представника позивача - Костенко М.А.,

представника відповідача - Харабари Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 640/24774/19

за позовом акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання протиправним та скасування наказу

за касаційною скаргою акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», в інтересах якого діє адвокат Куницький Вадим Васильович

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2020 року, ухвалене суддею Балась Т.П.

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді: Степанюка А.Г., суддів Епель О.В., Карпушової О.В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У грудні 2019 року акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач, АТ «НАК «Нафтогаз України», Компанія) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - відповідач, Мінекономрозвитку), у якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Мінекономрозвитку від 25 жовтня 2019 року № 258 «Про нарахування пені акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

2. На переконання позивача, Мінекономрозвитку безпідставно здійснило нарахування пені у розмірі 163 582 875, 50 грн за несвоєчасно сплачені дивіденди до державного бюджету. Позивач стверджує, що рішення загальних зборів АТ «НАК «Нафтогаз України» про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів, у встановленому порядку та у строк, установлений законодавством, прийняте не було, у зв`язку з цим не виник обов`язок зі сплати дивідендів і, як наслідок, наказ № 258 прийнятий поза межами компетенції відповідача, оскільки відповідно до абзацу 7 частини п`ятої статті 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» (далі - Закон № 185-V), нарахування пені здійснюється Мінекономрозвитку лише в разі несвоєчасної сплати дивідендів. Вважає, що оскаржуваний наказ прийнятий за відсутності повноважень та підлягає скасуванню.

Установлені судами фактичні обставини справи

3. Державна частка у статутному капіталі НАК "Нафтогаз України (ідентифікаційний код згідно з ) становить 100%.

3.1. Відповідно до пункту 15 Статуту НАК "Нафтогаз України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року №1044 (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), засновником та єдиним акціонером компанії є держава, а функції з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі Компанії здійснює Кабінет Міністрів України (далі - КМУ).

4. 24 квітня 2019 року КМУ прийнято розпорядження № 461-р «Питання річних загальних зборів акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», яким затверджено річний звіт НАК "Нафтогаз України" за 2018 рік. Пунктом 3 цього Розпорядження затверджено такий розподіл чистого прибутку НАК «Нафтогаз України» за 2018 рік та розмір річних дивідендів, що спрямовуються:

4.1. 90 відсотків чистого прибутку в розмірі 12251932,2 тис. гривень - на виплату дивідендів до державного бюджету;

4.2. 5 відсотків чистого прибутку в розмірі 680662,9 тис. гривень - до резервного капіталу;

4.3. 5 відсотків чистого прибутку в розмірі 680662,9 тис. гривень - на розвиток.

4.4. Крім того, пунктом 3 цього розпорядження приписано виплату дивідендів провести згідно з вимогами законодавства не пізніше 30 червня 2019 року.

5. 06 травня 2019 року на офіційному сайті Мінекономрозвитку опубліковано новину, що на засіданні Кабінету Міністрів України 24 квітня 2019 року прийнято розпорядження № 461-р (https://me.gov.ua/Documents/Detail?lang=uk-UA&id=f6699c90-7e3c494097f15b489d68dd4btitle=UchastMinisterstvaEkonomichnogoRozvitkuITorgivliUkrainiUZasidanniUriadu24-Kvitnia2019-Roku), а безпосередньо сам документ опубліковано на сайті Уряду України та Верховної Ради України.

6. У період до 01 липня 2017 року позивач перерахував до Державного бюджету України частину чистого прибутку згідно з платіжним дорученням від 13 червня 2019 року № 7005494 у сумі 2 000 000 000,00 грн, згідно з платіжним дорученням від 13 червня 2019 року № 7005499 - у сумі 2 000 000 000,00 грн, згідно з платіжним дорученням від 26 червня 2019 року № 7005926 - у сумі 83 977 400,00 грн (а.с. 29-31).

7. Листом від 14 серпня 2019 року №12-06-06/13955 Державна казначейська служба України повідомила Мінекономрозвитку про надходження коштів за кодом бюджетної класифікації 21010100 «Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону» у 2019 році від НАК «Нафтогаз Україна». Указаний лист ДКС України направила на виконання доручення заступника Державного секретаря Кабінету Міністрів України за наслідками розгляду листа Міністерства юстиції України від 30 липня 2019 року № 6362/9.1.1/4-19.

8. Наказом Мінекономрозвитку від 25 жовтня 2019 року № 258 відповідно до абзацу сьомого частини п`ятої статті 11 Закону № 185-V, пункту 2 Порядку формування та реалізації дивідендної політики держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 702, та пункту 7 Порядку нарахування пені на суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) якого знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100%, затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 02 липня 2013 року №725, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2013 року за №1830/24362, АТ «НАК «Нафтогаз України» нараховано пеню за несвоєчасно сплачені дивіденди до державного бюджету, згідно з доданим до наказу розрахунком, а саме: за період з 02 липня 2019 року по 22 липня 2019 року нараховано пеню у розмірі 163 582 875,50 грн (а.с. 16-19).

9. Відповідно до розрахунку пені, 22 липня 2019 року НАК «Нафтогаз» сплачено частину дивідендів у сумі 8 167 954 800,00 грн з порушенням строку, встановленого законодавством (платіжні доручення від 22 липня 2019 року № 7006740 та № 7006741).

10. Для розрахунку пені на суму несвоєчасно сплачених дивідендів до державного бюджету використано показники облікової ставки Національного банку України, яка протягом період з 02 липня 2019 року до 18 липня 2019 року становила 17,5%, а з 19 липня 2019 року до 22 липня 2019 року - 17%.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

11. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Київ від 02 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного від 23 вересня 2020 року, у задоволенні адміністративного позову АТ «НАК «Нафтогаз України» відмовлено.

12. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, здійснивши аналіз приписів статей 1, 3, 4, 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», а також ряду підзаконних актів, прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на законодавче закріплення обов`язку НАК «Нафтогаз України» сплатити дивіденди на державну частку не пізніше 01 липня року, наступного за звітним, та встановлення відповідальності у вигляді пені за несвоєчасну їх сплату.

12.1. Так, покликаючись на висновки Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 910/10585/18, суди попередніх інстанцій зазначили, що обов`язок товариства сплатити на користь власника простих акцій дивіденди, в тому числі у випадках, коли акціонером є держава, пов`язується з фактом лише прийняття загальними зборами рішення про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів господарськими організаціями. У даному випадку КМУ на виконання функції з управління корпоративними правами держави, частка якої у статутному капіталі АТ «НАК «Нафтогаз України» становить 100 %, прийнято відповідне рішення (розпорядження від 24 квітня 2019 року №461-р) про затвердження розподілу чистого прибутку АТ «НАК «Нафтогаз України» за 2018 рік та нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним, а відтак АТ «НАК «Нафтогаз України» було зобов`язане забезпечити перерахування дивідендів до Державного бюджету України в розмірі 12251932,2 тис. гривень у строк, не пізніше 30 червня 2019 року. Натомість АТ «НАК «Нафтогаз України» сплачено частину дивідендів (8 167 954 800,00 грн) з порушенням строку, про що свідчать платіжні доручення від 22 липня 2019року № 7006740 та № 7006741. Отже позивачем не виконано вимоги Закону в частині обов`язку сплатити дивіденди виходячи з розміру частки держави не пізніше 01 липня року, наступного за звітним, а тому, на переконання судів попередніх інстанцій, до нього обґрунтовано застосована відповідальність за несвоєчасну сплату таких дивідендів у вигляді пені, нарахованої на підставі наказу відповідача.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції

13. 23 листопада 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «НАК «Нафтогаз України», в інтересах якого діє адвокат Куницький В.В., у якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «НАК «Нафтогаз України» у повному обсязі.

14. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій з неправильним застосуванням норм матеріального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

14.1. Так, скаржник доводить, що усупереч вимогам частини четвертої статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», частин першої, другої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та пункту 3 параграфу 154 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого 18 липня 2007 року №950 розпорядження Кабінету Міністрів України № 462-р «Питання річних загальних зборів АТ «НАК «Нафтогаз України» не було оприлюднене в установлений чинним законодавством строк, а також не було надіслано Секретаріатом Кабінету Міністрів України заінтересованим особам не пізніше ніж протягом двох робочих днів з моменту його підписання. Відтак, на переконання скаржника, у розрізі заявлених у цій справі позовних вимог значення має не момент набрання чинності указаним розпорядженням, а момент коли позивач дізнався про його прийняття та зміст.

14.2. Скаржник наполягає, що розпорядження від 24 квітня 2019 року №461-р не було доведено до відома позивача, про його існування АТ «НАК «Нафтогаз України» дізналося лише 05 липня 2019 року зі змісту листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 04 липня 2019 року №13465/0/2-19. Скаржник звертає увагу на те, що ані сайт Уряду України, ані сайт Верховної Ради України, на яких розміщено текст цього розпорядження, не містять дати його розміщення, а суди попередніх інстанцій такої дати не встановили. Таким чином, на думку скаржника, суди попередніх інстанцій у порушення вимог статті 73, 76 КАС України без належних та достатніх доказів дійшли висновку про обізнаність позивача про прийняття розпорядження від 24 квітня 2019 року №461-р та його зміст.

14.3. Крім того, скаржник уважає, що формулювання у розпорядженні від 24 квітня 2019 року №461-р « 90 відсотків чистого прибутку в розмірі 12251932,2 тис. гривень - на виплату дивідендів до державного бюджету» свідчить, що ним приписано здійснити виплату чистого прибутку, а не дивідендів.

15. 23 листопада 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.

16. Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

17. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 20 жовтня 2021 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в попередньому судовому засіданні відповідно до приписів пункту 3 частини першої статті 340 та статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

18. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 21 жовтня 2021 року справу та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні відповідно до частини п`ятої статті 343 КАС України.

Позиція інших учасників справи

19. 18 грудня 2020 року від Мінекономрозвитку надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач проти доводів касаційної скарги заперечує та просить залишити її без задоволення.

19.1. Зокрема, відповідач наполягає, що спірний наказ видано Мінекономіки в межах компетенції, на підставі та у спосіб, передбачений законодавством, у зв`язку з несвоєчасною сплатою дивідендів АТ «НАК «Нафтогаз України».

Нормативне регулювання

20. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів визначає Закон України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року № 514-VI (далі - Закон № 514-VI, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

22. Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 514-VI акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

23. Пунктом 8 частини першої статті 2 Закону № 514-VI визначено, що корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

24. Акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства (частина перша статті 20 Закону № 514-VI).

25. Згідно з пунктом 2 частини статті 2 Закону № 514-VI кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи, зокрема, право на отримання дивідендів.

26. Дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів (абзац перший частини першої статті 30 Закону № 514-VI).

27. Правові основи управління об`єктами державної власності відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про управління об`єктами державної власності» від 21 вересня 2006 року № 185-V (далі - Закон № 185-V, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), статтею 1 якого передбачено, що управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

28. За змістом статті 3 Закону № 185-V об`єктами управління державної власності є, зокрема, корпоративні права, що належать державі у статутних капіталах господарських організацій (далі - корпоративні права держави).

29. Відповідно до статті 4 Закону № 185-V суб`єктами управління об`єктами державної власності є, зокрема: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи (далі - уповноважені органи управління).

30. Частиною п`ятою статті 11 Закону № 185-V передбачено, що господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов`язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України (абзац перший).

30.1. Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів (абзац четвертий).

30.2. Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутних капіталах (абзац п`ятий) .

30.3. Господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, сплачують дивіденди безпосередньо до Державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, але не менше 30 відсотків, пропорційно розміру державної частки (акцій) у статутних капіталах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій (абзац шостий).

30.4. На суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно (абзац сьомий).

30.5. Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100 відсотків, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним, сплачують до державного бюджету частину чистого прибутку у розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, встановлених на відповідний рік, але не менше 30 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним. На суму таких коштів органами доходів і зборів нараховується пеня у порядку, визначеному абзацом шостим цієї частини, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України (абзац восьмий).

31. Наказом Мінекономрозвитку від 02 липня 2013 року №725 затверджено Порядок нарахування пені на суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) якого знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків (далі - Порядок №725, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), яким установлено механізм нарахування Мінекономрозвитку України пені на суму дивідендів на державну частку (далі - дивіденди), несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) якого знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків (далі - господарське товариство).

32. Відповідно до пункту 3 Порядку № 725 у разі сплати господарським товариством дивідендів до державного бюджету після встановленого законом строку суб`єкт управління в одноденний строк з дня здійснення такого платежу подає Мінекономрозвитку України для нарахування пені на суму несвоєчасно сплачених дивідендів копії таких документів:

протоколу загальних зборів господарського товариства, на яких прийнято рішення про виплату дивідендів;

погодженого завдання на голосування представникам держави на загальних зборах господарського товариства, у статутному капіталі якого державна частка становить понад 50 відсотків, щодо прийняття рішення про відрахування частини чистого прибутку на виплату дивідендів;

звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) господарського товариства за відповідний рік згідно з формою, наведеною у додатку 1 до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 7 лютого 2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868;

платіжних доручень щодо перерахування господарським товариством суми дивідендів або частини суми дивідендів.

33. Згідно з пунктом 4 Порядку № 725 у разі наявності в інформації суб`єкта управління, що подається згідно з пунктом 2 цього Порядку, відомостей щодо заборгованості господарського товариства зі сплати дивідендів та неподання суб`єктом управління документів, визначених пунктом 3 цього Порядку, Мінекономрозвитку України в місячний строк з дня отримання такої інформації звертається до суб`єкта управління з відповідним запитом стосовно надання документів для нарахування пені на суму несвоєчасно сплачених дивідендів до державного бюджету.

33.1. Контроль за своєчасністю подання документів, визначених у пунктах 2 та 3 цього Порядку, та відповідальність за достовірність наданих матеріалів несе суб`єкт управління та керівник господарського товариства.

34. За правилами пункту 5 Порядку № 725 нарахування пені на суму дивідендів, несвоєчасно сплачених господарським товариством, здійснюється Мінекономрозвитку України на підставі документів, що подаються згідно з пунктом 3 цього Порядку.

35. Положеннями пункту 6 Порядку № 725 передбачено, що пеня на суму дивідендів (частину суми дивідендів), несвоєчасно сплачених господарським товариством, нараховується в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний календарний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати суми дивідендів або частини суми дивідендів включно.

35.1. У разі коли встановлений законом строк сплати дивідендів збігається з вихідним (святковим, неробочим) днем, останнім днем граничного строку сплати дивідендів вважається перший робочий день після вихідного (святкового, неробочого) дня. У такому разі пеня нараховується, починаючи з другого робочого дня після вихідного (святкового, неробочого) дня.

35.2. Днем сплати суми дивідендів або частини суми дивідендів господарським товариством вважається день списання установою банку суми платежу з рахунку платника незалежно від часу зарахування її до державного бюджету.

35.3. Пеня на пеню не нараховується.

36. Відповідно до пункту 7 Порядку № 725 у місячний строк з дня отримання документів, визначених у пункті 3 цього Порядку, Мінекономрозвитку розраховує розмір пені на суму дивідендів (частину суми дивідендів), несвоєчасно сплачених господарським товариством, та приймає в установленому порядку наказ про нарахування пені, який підписує Міністр економічного розвитку і торгівлі України або його перший заступник, заступники.

36.1. У разі якщо нарахування Мінекономрозвитку пені потребує отримання позиції заінтересованих органів щодо визначення розміру пені та інших питань, строк нарахування пені продовжується до остаточного узгодження питань, пов`язаних з її нарахуванням, але не більше ніж на місячний строк.

36.2. У наказі Мінекономрозвитку України про нарахування пені зазначається така інформація: найменування господарського товариства, його місцезнаходження, код за ЄДРПОУ; підстави для нарахування пені; розрахунок пені; сума нарахованої пені; код класифікації доходів бюджету; призначення платежу; одержувач платежу; строк перерахування пені.

37. У п`ятиденний строк з дня прийняття наказу про нарахування пені Мінекономрозвитку України повідомляє про це господарське товариство рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Про нарахування пені Мінекономрозвитку України у п`ятиденний строк з дня прийняття наказу про нарахування пені повідомляє суб`єкта управління для забезпечення ним контролю за сплатою господарським товариством нарахованої пені відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 702 "Про затвердження Порядку формування та реалізації дивідендної політики держави" (пункт 8 Порядку №725).

38. Оскарження нарахування пені господарськими товариствами та суб`єктами управління здійснюється відповідно до законодавства (пункт 11 Порядку № 725).

39. Згідно з пунктом 9 Порядку формування та реалізації дивідендної політики держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №702 (далі - Порядок № 702, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти управління корпоративним правами держави забезпечують відповідно до затверджених базових нормативів частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності господарських організацій у поточному фінансовому році, реалізацію дивідендної політики держави шляхом здійснення заходів щодо прийняття в межах корпоративних прав держави рішень про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів господарськими організаціями згідно з їх установчими документами та законодавством.

40. За приписами пунктів 10 - 11 Порядку № 702 передбачено, що суб`єкти управління корпоративними правами держави подають щомісяця до 5 числа Мінекономіки за встановленою ним формою узагальнену інформацію про нарахування і перерахування дивідендів у поточному бюджетному році, а також інформацію про кожну господарську організацію, стосовно якої такі суб`єкти виконують функції з управління корпоративними правами держави. Казначейство подає Мінекономіки інформацію про надходження дивідендів у встановленому порядку.

Позиція Верховного Суду

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

41. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

42. Зі змісту ухвали Верховного Суду від 11 грудня 2020 року слідує, що провадження у справі відкрито з підстав, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

43. Спір у цій справі виник у зв`язку з нарахуванням Мінекономрозвитку пені АТ «НАК «Нафтогаз України» за несвоєчасне перерахування дивідендів до Державного бюджету України.

44. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної інстанції за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.

45. За змістом частини першої статті 20, пункту 2 частини першої статті 25 Закону № 514-VI акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо акціонерного товариства. Кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику (акціонеру) надається однакова сукупність прав, включно із правом із правом на отримання дивідендів.

46. Особливості управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави, визначені у Законом № 185-V, абзацами четвертим та п`ятим частини п`ятої статті 11 якого передбачено, що господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів. Нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у статутному капіталі таких товариств дивіденди сплачуються останніми до Державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним.

47. Відповідно до пункту 9 Порядку № 702 суб`єкти управління корпоративними правами держави забезпечують відповідно до затверджених базових нормативів частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності господарських організацій у поточному фінансовому році, реалізацію дивідендної політики держави шляхом здійснення заходів щодо прийняття в межах корпоративних прав держави рішень про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів господарськими організаціями згідно з їх установчими документами та законодавством.

48. Отже обов`язок товариства сплатити на користь власника простих акцій дивіденди, в тому числі у випадках, якщо акціонером є держава, пов`язується лише з фактом прийняття загальними зборами акціонерів (одноосібним власником акцій) рішення про визначення розміру, порядку та строків виплати дивідендів господарськими організаціями. Прийняття такого рішення, що є виключною компетенцією загальних зборів акціонерного товариства (одноосібного власника акцій).

49. При цьому, абзацом восьмим частини п`ятої статті 11 Закону № 185-V встановлені правові наслідки неприйняття рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним. Так, господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100 відсотків, у такому випадку сплачують до Державного бюджету частину чистого прибутку у розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, встановлених на відповідний рік, але не менше 30 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним.

50. Тобто законодавство встановлює особливості регулювання розподілу чистого прибутку, порядку та строків виплати дивідендів господарськими товариствами, у статутному фонді яких є корпоративні права держави. Такі товариства в силу закону у разі неприйняття рішення про виплату дивідендів за підсумками календарного року повинні спрямувати частину чистого прибутку у розмірі базових нормативів, встановленому Кабінетом Міністрів України.

51. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2019 року у справі 910/10585/18.

52. У цій справі судами попередніх інстанцій установлено, що засновником та єдиним акціонером АТ «НАК «Нафтогаз України» є держава. Функції з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі АТ «НАК «Нафтогаз України» здійснює Кабінет Міністрів України.

53. Судами попередніх інстанцій також установлено, що Кабінетом Міністрів України на виконання функції з управління корпоративними правами держави щодо АТ «НАК «Нафтогаз України» 24 квітня 2019 року, тобто до 1 травня року, що настає за звітним (2018 роком), прийнято розпорядження за №461-р, яким затверджено розподіл чисток прибутку АТ «НАК «Нафтогаз України» за 2018 рік та розмір річних дивідендів. Так, 90 відсотків чистого прибутку в розмірі 12251932,2 тис. грн цим розпорядженням спрямовано на виплату дивідендів до державного бюджету, яку приписано здійснити згідно з вимогами законодавства не пізніше 30 червня 2019 року.

54. За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що у спірному випадку АТ «НАК «Нафтогаз України» було зобов`язане забезпечити перерахування дивідендів до Державного бюджету України у розмірі 12 251 932,2 тис.

55. Граничний строк сплати господарськими товариствами як дивідендів, так і частини чистого прибутку до Державного бюджету України встановлений Законом № 185-V та спливає 01 липня року, що настає за звітним. Порушення такого строку має наслідком нарахування пені. Граничний строк сплати вказаних коштів саме до Державного бюджету України не може бути змінений, в тому числі і рішенням загальних зборів акціонерів.

56. Так, на суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно (абзац сьомий частини п`ятої статті 11 Закону № 185-V).

57. Однак, як слідує зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, позивач у встановлений законом строк, тобто до 7 липня 2019 року, сплатив до Державного бюджету лише частину суми визначених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 року № 461-р дивідендів. Так, позивач перерахував до Державного бюджету України частину чистого прибутку згідно з платіжним дорученням від 13 червня 2019 року № 7005494 у сумі 2 000 000 000,00 грн, згідно з платіжним дорученням від 13 червня 2019 року № 7005499 - у сумі 2 000 000 000,00 грн, згідно з платіжним дорученням від 26 червня 2019 року № 7005926 у сумі - 83 977 400,00 грн.

58. Частину суми визначених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 року № 461-р дивідендів, а саме 8 167 954 800,00 грн позивач сплатив до Державного бюджету лише 22 липня 2019 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями від 22 липня 2019 року № 7006740 та № 7006741

59. За наведеного правового регулювання, ураховуючи, що позивачем частину дивідендів сплачено з порушенням строку, тобто після 01 липня 2019 року, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем правомірно нараховану пеню на несвоєчасно виплачені дивіденди.

60. Сумніви скаржника щодо прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України № 462-р «Питання річних загальних зборів АТ «НАК «Нафтогаз України» саме 24 квітня 2019 року, Верховний Суд до уваги не приймає з огляду на таке.

61. Відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-VII розпорядження Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо цими розпорядженнями не встановлено пізніший термін набрання ними чинності.

62. Оскільки у вказаному розпорядженні відсутня вказівка про встановлення пізнішого терміну набрання ним чинності, ніж у момент його прийняття, то відсутні підстави стверджувати про те, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 року № 462-р «Питання річних загальних зборів АТ «НАК «Нафтогаз України» набрало чинності пізніше, ніж 24 квітня 2019 року.

63. Посилання скаржника на те, що в установлений чинним законодавством строк указане розпорядження Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 року №461-р не було оприлюднене, до відома позивача не доведено, а про його існування АТ «НАК «Нафтогаз України» дізналася 05 липня 2019 року зі змісту листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 04 липня 2019 року №13465/0/2-19, колегія суддів оцінює критично, оскільки Закон № 185-V чітко визначає дату, із настанням якої розпочинається нарахування пені - 2 липня року, що настає за звітним, не зважаючи на дату прийняття загальними зборами акціонерів рішення про виплату дивідендів.

64. Відтак АТ «НАК «Нафтогаз України», з метою визначення характеру обов`язкового платежу, який останнє повинно було здійснити до Державного бюджету у строк до 01 липня 2019 року гарантії у рахунок виплати частки прибутку на користь держави як єдиного акціонера, - дивіденди, розраховані відповідно до приписів абзацу шостого частини першої статті 11 Закону № 185-V, або частину чистого прибутку у розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів (абзац восьмий частини першої статті 11 Закону № 185-V), могло та повинно було ужити заходи щодо з`ясування наявності відповідного рішення Кабінету Міністрів України про нарахування дивідендів до 1 травня 2019 року.

65. Невжиття АТ «НАК «Нафтогаз України» таких дій не може свідчити про наявність підстав для сплати останнім до Державного бюджету частини чистого прибутку, а не дивідендів.

66. Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були перевірені та проаналізовані судами попередніх інстанцій під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

67. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

68. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

69. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

70. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

71. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат

72. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», в інтересах якого діє адвокат Куницький Вадим Васильович залишити без задоволення.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 640/24774/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк В.М. Соколов