Справа № 580/5647/21
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року справа № 580/5647/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Дирекція парків" Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Комунального підприємства "Дирекція парків" Черкаської міської ради (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого законом двадцятиденного строку надання позивачу відповіді на його Запит на отримання публічної інформації від 22.01.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем всупереч вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" не дотримано строк надання позивачу відповіді на його запит на отримання публічної інформації.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому вказано, що на дату звернення позивача до суду зі вказаним позовом, відповідач надав відповідь на запит про отримання публічної інформації з пропуском строку на 4 дні. Зазначає, що пропуск строку для надання відповіді на запит зумовлений надмірним навантаженням підприємства при його роботі в умовах запровадженого на території України карантину.

06.09.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача є необґрунтованими. Вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.03.2019 у справі №800/369/17.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

22.01.2021 позивач направив до відповідача запит на отримання публічної інформації №1 в якому просив у строк, не пізніше 5 робочих днів з моменту отримання запиту, направити на його електронну адресу скан-копії штатного розпису відповідача на 2021 рік, а саме тієї його частини, у якій міститься інформація про керівника відповідача та всіх його заступників.

Вказаний вище запит позивача за №782 поштового відправлення вручено відповідачу 25.01.2021, що підтверджується списком згрупованих відправлень Укрпошти №261 та даними відстеження трекінгу із офіційного сайту Укрпошти.

Листом від 29.01.2021 вих.№24 відповідач повідомив, що запити на отримання публічної інформації №1 та №2 від 22.01.2021 потребують пошуку інформації серед значної кількості даних. Тому через велике навантаження працівників на початок нового бюджетного року повідомляє про продовження строку розгляду запиту №1 та №2 до 20 робочих днів.

26.02.2021 на електронну адресу позивача надійшов супровідний лист від 24.01.2021 вих. №61 до якого додано скан-копію витягу зі штатного розкладу КП "Дирекція парків" станом на 01.01.2021, а саме тієї частини у якій міститься інформація про керівника КП "Дирекція парків" та усіх його заступників.

Вважаючи, що відповідач не дотримався встановленого законом двадцятиденного строку надання відповіді на запит, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті п`ять Закону України від 2 жовтня 1992 року №2657-XII "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України від 15.08.2020 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею третьою Закону №2939-VI визначено гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ст.12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст.14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ст. 23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, яка стосувалася інших осіб, зокрема керівника відповідача та його заступників.

Статтею 20 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, строк для надання розпорядником інформації відповіді на запит становить 5 робочих днів.

Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону №2939-VI у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, розпорядник публічної інформації має право у вказаному випадку продовжити строк для надання відповіді, що обчислюється саме в робочих днях. Як наслідок, загальний строк для надання відповіді на такий запит не може перевищувати 20 робочих днів з дати отримання запиту.

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2021 відповідач повідомив позивачу про продовження строку розгляду його запиту до 20 робочих днів у зв`язку із значною кількістю даних, початком нового бюджетного року та навантаженням працівників.

Суд вважає вказану причину продовження строку розгляду запиту позивача поважною.

Враховуючи те, що запит на отримання публічної інформації №1 від 22.01.2021 відповідачем отримано 25.01.2021 двадцятиденний строк для надання відповіді на нього закінчився 22.02.2021.

Оскільки відповідь щодо розгляду запиту з доказами відповідачем сформована 24.02.2021 та отримана позивачем 26.02.2021, суд дійшов висновку, що відповідач не дотримався вимоги Закону №2939-VI та допустив порушення строку для надання відповіді на запит позивача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач самостійно надав позивачу запитувану інформацію, проте, не у встановлений Законом №2939-VI двадцятиденний строк, останній допустив протиправну бездіяльність, тож захистити порушене право позивача на своєчасне отримання інформації можливо лише шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №800/369/17 та від 26.02.2021 у справі №460/1684/19.

Слід зазначити, що пропуск строку для надання відповіді на запит позивача у відзиві на позовну заяву відповідачем визнається.

Посилання відповідача на поважність пропуску строку для надання відповіді на вказаний запит у зв`язку з його надмірним навантаженням при роботі в умовах карантину суд вважає необґрунтованими, оскільки на підтвердження вказаних обставин останнім до суду належних та допустимих доказів не надано.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908, 00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у сумі 5 000, 00 грн. позивачем до матеріалів справи надано: договір про надання правничої допомоги від 17.05.2021 №17/05/21-1; акт приймання-передачі наданих послуг від 18.05.2021 №б/н; дублікат квитанції від 18.05.2021 №0.0..1.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 18.05.2021 №б/н судом встановлено, що адвокатським бюро "Тарас Кулачко та партнери" надано позивачу послугу зі складення адміністративного позову про визнання протиправною бездіяльності Комунального підприємства "дирекція парків" Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого законом двадцятиденного строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 №1 від 22.01.2021 на загальну суму 5 000, 00 грн.

Відповідач проти стягнення витрат на правничу допомогу у відзиві на позовну заяву заперечив, зазначивши, що вказана справа відноситься до справ незначної складності. Вказав, що витрати на підготовку позовної заяви ц даній справі не можуть складати 2 год 30 хв, оскільки позивач звертався з аналогічними позовними вимогами до суду у справах №580/5649/21 та №580/1147/21.

Витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Адміністративна справа №580/5647/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Дирекція парків" Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності відноситься до справ незначної складності та розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, на підтвердження обставин щодо предмету доказування позивачем надано незначну кількість письмових доказів.

Предметом спору у справі є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо недотримання встановленого законом двадцятиденного строку надання позивачу відповіді на його Запит на отримання публічної інформації від 22.01.2021.

З огляду на викладене та враховуючи те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 2 ,6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Комунального підприємства "Дирекція парків" Черкаської міської ради щодо недотримання встановленого законом двадцятиденного строку надання ОСОБА_1 відповіді на його запит на отримання публічної інформації від 22.01.2021 №1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства "Дирекція парків" Черкаської міської ради (вул. Смілянська, 132/3, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ