Справа № 140/9563/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/9563/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Локачинської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності щодо розгляду звернення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1115 площею 1,5176 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Локачинської селищної ради, з метою передачі у власність; зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:1115, площею 1,5174 га) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території Локачинської селищної ради за межами населених пунктів та передати таку земельну ділянку у власність.

В обґрунтування позову позивач вказала, що її представник подав до Локачинської селищної ради заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:1115) площею 1,5176 га з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства. Листом від 06 липня 2021 року №Д-260 відповідач повідомив, що у зв`язку із відсутністю реєстрації права комунальної власності на вказану земельну ділянку за Локачинською селищною радою вирішено відкласти розгляд зазначеної заяви до часу, коли земельна ділянка буде зареєстрована в комунальній власності територіальної громади селищної ради в порядку, встановленому статтями 117, 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Позивач вважає таку підставу відмови незаконною та вказав, що службові особи, зловживаючи службовими повноваженнями, всупереч чинному законодавству не виносили заяву на розгляд сесії та вказали недостовірну інформацію про відсутність реєстрації земельної ділянки у комунальній власності. Лист від 06 липня 2021 року №Д-260 не містить жодної з підстав, передбачених ЗК України, для відмови у затвердженні проекту землеустрою, а відповідач створив перешкоди позивачу на шляху реалізації права на отримання земельної ділянки у власність.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Копію зазначеної ухвали разом з копією позовної заяви з додатками відповідач отримав 20 вересня 2021 року (а.с.91), проте у встановлений строк відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Також від учасників справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не надходили.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Рішенням Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 23 липня 2019 року №28/14 ОСОБА_1 за її заявою надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,66 га для ведення особистого селянського господарства на території Старозагорівської сільської ради за межами села Хорів (а.с.27).

На підставі заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15 листопада 2019 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0964, площею 3,0352 га (а.с.15-75). Вказаний проект погоджено згідно з висновком Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14 квітня 2020 року №5759/82-20 (експерт державної експертизи ОСОБА_4 ) (а.с.75), а відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 23 квітня 2020 року зареєстровано земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :04:000:1115 площею 1,5176 га (а.с.73-74).

ОСОБА_1 звернулася до Локачинської селищної ради як правонаступника Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області із заявою про затвердження зазначеного проекту землеустрою.

Виконавчий комітет Локачинської селищної ради листом від 19 липня 2021 року №02.14/462 повідомив представника позивача, що заяви громадян про затвердження документації із землеустрою з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, в тому числі заява ОСОБА_1 , були включені в порядок денний третьої сесії селищної ради згідно з розпорядженням від 05 лютого 2021 року №19-Р. На другому пленарному засіданні третьої сесії 17 лютого 2021 року була підтримана пропозиція про перенесення розгляду вказаного питання на наступну сесію. Повторно дані заяви були розглянуті на засіданні постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, містобудування та благоустрою територій селищної ради 19 квітня 2021 року та у зв`язку із відсутністю реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки за Локачинською селищною радою комісією вирішено подати на розгляд селищної ради проекти рішень, в тому числі «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,5176 га у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 », проте на сесії 21 квітня 2021 року рішення не було прийнято. Вказані заяви були розглянуті на засіданнях постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, містобудування та благоустрою територій селищної ради 08 червня та 05 липня 2021 року та у зв`язку із відсутністю реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки за Локачинською селищною радою вирішено відкласти розгляд звернення до часу, коли земельні ділянки (в тому числі з кадастровим номером :04:000:1115) будуть зареєстровані в комунальній власності територіальної громади Локачинської селищної ради в порядку, встановленому статтями 117, 125 ЗК України. Рішення по зазначених питаннях не приймалися, тому їх оприлюднення не проводилося (а.с.83).

Крім того, листом від 06 липня 2021 року №д-260 відповідач повідомив представника позивача Муху В.І. про те, що заява розглянута на засіданні постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, містобудування та благоустрою територій селищної ради 05 липня 2021 року. У зв`язку із відсутністю реєстрації права комунальної власності на вищевказану земельну ділянку за Локачинською селищною радою комісією вирішено відкласти розгляд звернення позивача до часу, коли вказана земельна ділянка буде зареєстрована в комунальній власності територіальної громади Локачинської селищної ради (а.с.14).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою, позивач звернулась до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі - ЗК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як передбачено пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно із частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За приписами частин дев`ятої, десятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 820/4852/17, та враховуються при вирішенні цієї справи.

Крім того, відповідно до частини першої статті 10 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно із пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За правилами частин першої, другої статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать:1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже, селищна рада на пленарному засіданні вирішує відповідно до закону питання регулювання земельних відносин шляхом прийняття актів у формі рішень, у тому числі у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, заяву представника позивача про затвердження проекту землеустрою на даний час не винесено на розгляд сесії селищної ради, щодо вказаної заяви саме Локачинська селищна рада жодного рішення не приймала (зокрема, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду), а листами від 06 липня 2021 року№Д-260, від 19 липня 2021 року №02.14/462 відповідач повідомив, що звернення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,5176 га, кадастровий номер :04:000:1115, з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства розглянуто на засіданні постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, містобудування та благоустрою територій селищної ради 05 липня 2021 року та у зв`язку із відсутністю реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку за Локачинською селищною радою комісією вирішено відкласти розгляд звернення до часу, коли земельна ділянка (кадастровий номер :04:000:1115) буде зареєстрована в комунальній власності територіальної громади Локачинської селищної ради.

Отже, з урахуванням встановлених обставин цієї справи, суд дійшов висновку про те, що має місце протиправна бездіяльність відповідача Локачинської селищної ради, яка як правонаступник Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, будучи наділена повноваженнями або затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати її у власність, або відмовити у передачі земельної ділянки у власність чи залишити клопотання без розгляду, жодного рішення не прийняла.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви позивача відповідачем як суб`єктом земельних правовідносин не було прийнято жодного акту ради у формі рішення, чим було допущено протиправну бездіяльність, яка виявилась у неналежному розгляді заяви про затвердження проекту землеустрою.

З урахуванням повноважень, наданих суду статтею 245 КАС України, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності належить задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Локачинської селищної ради щодо не розгляду на сесії селищної ради з прийняттям відповідного рішення заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:1115, площею 1,5176 га, для ведення особистого селянського господарства.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.

При вирішенні позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує, що відповідач не прийняв відповідного рішення по суті за заявою ОСОБА_1 . Прийняття відповідного рішення (рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду) відноситься до дискреційних повноважень селищної ради, та при відсутності відповідного рішення суд позбавлений можливості надати правову оцінку наявності правових підстав для затвердження спірного проекту землеустрою.

За таких обставин позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити частково шляхом зобов`язання відповідача на засіданні чергової сесії селищної ради повторно розглянути вказану заяву та за наслідками розгляду прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні вимог щодо зобов`язання затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією від 03 вересня 2021 року №0.0..1, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.12, 87).

У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 454,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Локачинської селищної ради (45500, Волинська область, селище міського типу Локачі, вулиця Миру, будинок 23, ідентифікаційний код юридичної особи 04332182) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Локачинської селищної ради щодо не розгляду на сесії селищної ради з прийняттям відповідного рішення заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,5176 га, кадастровий номер :04:000:1115, для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Локачинську селищну раду на засіданні чергової сесії селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,5176 га, кадастровий номер :04:000:1115, для ведення особистого селянського господарства та за наслідками розгляду прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Локачинської селищної ради судові витрати у сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк