Справа № 240/8469/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 грудня 2021 року м. Житомир справа № 240/8469/21
категорія 109020100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
12 травня 2021 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Брусилівської селищної радої Житомирського району Житомирської області щодо ненадання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 2.0000 га для ведення підсобного господарства ОСОБА_1 за його клопотанням від 19 березня 2021 року;
- зобов`язати Брусилівську селищну раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19 березня 2021 року та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 2.0 га для ведення підсобного господарства згідно клопотання ОСОБА_1 від 19 березня 2021 року.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
Враховуючи, що запитувана позивачем земельна ділянка знаходиться в межах наведених земельних ділянок, що перебувають у користуванні інших осіб, відповідач вважає, що селищна рада правомірно відмовила у передачі запитуваної земельної ділянки у власність.
Щодо користування земельними ділянками на підставі державних актів, Брусилівська селищна рада зазначила, що у відповідності до рішень Великої Палати Верховного Суду, а саме: постанов Суду від 23 червня 2020 року №922/989/18 та від 23 червня 2020 року №179/1043/16-ц, перереєстрація права постійного користування земельними ділянками на підставі державних актів не вимагається (а.с. 13-19).
У запереченнях Брусилівська селищна рада зазначила, що у наданих позивачем графічних матеріалах не міститься конкретне зазначення місця розташування запитуваної земельної ділянки розміром 2,0 га на земельному масиві площею 117,9742 га, хоча зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об`єктивної оцінки клопотань заявника, а пошук такої ділянки до повноважень ради не віднесено. Зазначену на викопіюванні земельну ділянку не можна вважати такою, що містить місце розташування бажаної земельної ділянки, оскільки на карті вказані графічні межі території земельної ділянки площею 117,9742 га, до складу якої входять окремі земельні ділянки, а не конкретно визначена земельна ділянка, яку позивач прагне отримати у власність, такі висновки ради підтверджуються правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 369/3184/14-а (а.с. 39).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року відмовлено Брусилівській селищній раді у задоволенні клопотання про об`єднання адміністративної справи №240/8469/21 та адміністративної справи №240/8468/21 в одне провадження.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року витребувано у Брусилівської селищної ради заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення підсобного господарства, з якою звертався позивач та додані до неї документи; докази на підтвердження обставин у відзиві щодо перебування земельної ділянки у чотирьох користувачів.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Спірні правовідносини у справі регулюються Земельним кодексом України, Законом України від 22 травня 2003 року №858-IV «Про землеустрій» (далі Закон України «Про землеустрій»), Законом України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон України №280/97-ВР).
Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
З матеріалів справи встановлено та сторонами не заперечується, що позивач звернувся із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.
Отже, вирішення питання щодо заяви позивача відноситься до компетенції Брусилівської селищної ради.
Порядок приватизації земельних ділянок передбачений статтею 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Зі змісту наведених норм вбачається, що передачі земельних ділянок у власність передує надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Однак, статтею 79-1 Земельного кодексу України передбачено різні порядки формування земельних ділянок.
Так, відповідно до частини 2 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
Отже, Земельний кодекс України передбачає декілька видів формування земельних ділянок, серед яких не тільки у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, а і шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.
Частинами 3, 4 статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Брусилівської селищної ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності, тобто у порядку формування нової земельної ділянки.
Відповідно до частини 5 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Частиною 6 статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.
Отже, відмова Брусилівської селищної ради у передачі у власність земельної ділянки у порядку частини 7 статті 118 Земельного кодексу України є протиправною та такою, що не відповідає положенням наведеної статті, водночас вимоги позивача про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою також не підлягають задоволенню, оскільки суперечать статі 79-1 Земельного кодексу України та статті 56 Закону України «Про землеустрій».
Враховуючи наведене суд задовольняє адміністративний позов частково, визнає протиправним та скасовує рішення Брусилівської селищної ради у частині, що стосується ОСОБА_1 та зобов`язує Брусилівську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про на дання дозволу на розробку проекту землеустрою з урахуванням висновків суду у даній справі.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє частково, а саме: зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача, однак відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання надати дозвіл на виготовлення документації, то суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 454 грн 00 коп.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 243, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправним та скасувати пункт 19 рішення восьмої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 21.04.2021 №326 «Про розгляд заяв», яким відмовлено ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у власність.
Зобов`язати Брусилівську селищну раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.03.2021 вх. № Я-1829 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні суду від 06.12.2021 у справі №240/8469/21.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 454 грн 00 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін