Справа № 160/16088/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/16088/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Комунального підприємства «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» Криворізької міської ради

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року (суддя Сидоренко Д.В.) у справі №160/16088/21 за позовом Комунального підприємства «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» Криворізької міської ради до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, -

в с т а н о в и В:

КП «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» Криворізької міської ради звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати висновок Північного офісу Держаудитслужби від 06 серпня 2021 про результати моніторингу закупівлі Комунального підприємства Інститут розвитку міста Кривого Рогу Криворізької міської ради щодо закупівлі: Послуги з організації та супроводу висвітлення питань з соціально-економічного розвитку м.Кривого Рогу та іншої діяльності органів місцевого самоврядування через засоби масової інформації на радіо та телеканалах та зобов`язання усунути порушення, виявлене під час моніторингу та повідомити про здійснені заходи щодо усунення вищевказаного порушення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду було відмовлено, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків 10 робочих днів з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання, зокрема, до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, та надати належні письмові докази в обґрунтування такої заяви.

На виконання ухвали суду, позивачем надано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначив, що 06.08.2021 в системі електронних закупівель було розміщено оскаржуваний висновок про результати моніторингу закупівлі, та відповідно до п.10 ст.8 Закону України «Про публічні закупівлі», він мав право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, однак, про існування оскаржуваного висновку позивачу стало відомо в результаті аналізу довідки Державної аудиторської служби від 26.08.2021 №040406-20/27-3, яку було отримано особисто директором КП «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» 26.08.2021 року, що підтверджується записом у відповідному журналі реєстрації. Позивач вважав, що факт пропуску строку обумовлений непереборними обставинами, які полягали у відсутності фактичної можливості

оскаржити висновок Держаудитслужби у строки, визначені законом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовня 2021 року у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом відмовлено, позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права; є такою, що встановлює штучне обмеження у доступі до правосуддя та обмежує реалізацію права на доступ до правосуддя у такий спосіб, та до такої міри, що суть самого права була знівельована. За позицією позивача суд першої інстанції надав неналежну оцінку аргументам позивача щодо пропуску строку звернення із позовом до суду, оскільки позивач не був обізнаний про час оприлюднення оскарженого висновку, а після його фактичного отримання звернувся до суду у строки, які передбачені Законом України «Про публічні закупівлі».

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини 10 статті 8 Законом України «Про публічні закупівлі», у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що враховуючи специфіку спору, позивач мав право звернутися до суду за захистом порушеного права у визначені ч.10 ст.8 Закону України «Про публічні закупівлі» строки.

Погоджується суд апеляційної інстанції і з висновками суду першої інстанції про те, що враховуючи дату оприлюдненні оскаржуваного висновку (06.08.2021) та дату звернення із позовом до суду (09.09.2021), позивачем пропущено строк звернення із цим позовом до суду.

В той же час, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення строку звернення до суду.

З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Європейський суд підкреслює, що оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист (справа «Мельник проти України» рішення від 28.03.2006 року).

Таким чином, враховуючи наведені позиції Європейського Суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у кожному конкретному випадку питання щодо дотримання строків звернення до суду, повинно оцінюватися судом враховуючи усі обставини, що призвели до звернення особи із позовом до суду, зокрема, значимості цієї справи для особи, можливості звернення до суду за захистом права у строки, встановлені законом.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за загальним правилом перебіг строку звернення до суду із позовом розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу, Закон України «Про публічні закупівлі» пов`язує початок перебігу строку оскарження висновку з днем оприлюднення висновку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що для визначення наявності чи відсутності підстав для поновлення строку звернення із позовом до суду, визначальним є те, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В контексті цього слід зазначити і те, що поняття «оприлюднення» означає зробити прилюдним (Великий тлумачний словник), тобто розраховано на ознайомлення особи (осіб) з будь-якою інформацією.

У спірному випадку про існування оскаржуваного висновку позивачу стало відомо в результаті аналізу довідки Державної аудиторської служби від 26.08.2021 №040406-20/27-3, яку було отримано особисто директором КП «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» 26.08.2021 року. Іншого судом першої інстанції встановлено не було.

З позовною заявою до суду, як зазначено вище, позивач звернувся 09.09.2021, тобто протягом 10 робочих днів, як то передбачено Законом України «Про публічні закупівлі».

Таким чином, у спірному випадку позивач, без зайвих зволікань, у найкоротшій термін, після ознайомлення з інформацією, яка свідчила про прийняття відповідачем оскаржуваного висновку, звернувся до суду із цим позовом.

З огляду на викладене та враховуючи право особи на звернення до суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що за встановлених обставин не можливо стверджувати про відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду із цим позовом.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Інститут розвитку міста Кривого Рогу» Криворізької міської ради - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №160/16088/21- скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 02.12.2021

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк