Справа № 216/5798/21
Суддя: ОНОПЧЕНКО Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/5798/21
Провадження № 2-а/216/81/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Срібного Анатолія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

09 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Срібного Анатолія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що 02.09.2021 поліцейським взводу № 1 роти № 1 БУПП в Полтавській області сержантом поліції Срібним А.В. винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, серії БАА № 151940, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Зі змісту постанови встановлено, що 02.09.2021 о 12:33 год. по вул. Київській, 22 в селі Циганське, Полтавського району, Полтавської області, позивач рухаючись на автомобілі «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив швидкість на 70 км/год. чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає постанову незаконною, оскільки розгляд справи було здійснено на місці зупинки транспортного засобу, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи. Поліцейський не дав можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема клопотання позивача щодо залучення адвоката для надання правової допомоги було відхилено. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, та закріплення приладу ТruСАМ, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля тримаючи його в руках, чим було порушено вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Посилаючись на вищевикладені обставини просив суд задовольнити позов.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов. Як на підставу заперечень посилається на те, що під час несення служби на автодорозі Київ-Харків-Довжанський екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruСАМ LTI 20/20 (серійний номер ТС 000702) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: 02.09.2021 о 12:33 год. по вул. Київській, 22 в селі Циганське Полтавської області водій автомобіля «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 120 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкісного руху в межах населеного пункту на 70 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Водія автомобіля було зупинено відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складення адміністративних матеріалів, та за результатами розгляду справи накладено штраф в розмірі 1700 грн. До постанови в якості доказу долучено фото лазерного вимірювача швидкості ТruСАМ LTI 20/20 (серійний номер ТС 000702), на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, швидкість з якою він рухався, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення. Вимірювач швидкості ТruСАМ LTI 20/20 використовується на підставі сертифікату затвердженого типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012, та пройшов повірку. Також, законодавством передбачено як монтування стаціонарним способом так і просто розміщення технічних засобів з фіксації правопорушення, тобто розміщення приладу вимірювання швидкості на узбіччі дороги жодним чином не суперечить вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Розгляд справи проводився на місці вчинення правопорушення без складання протоколу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 258 КУпАП. Під час розгляду справи водієві було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, заслухано пояснення позивача. Користування правовою допомогою є виключно правом особи, обов`язку забезпечити водія такою допомогою на працівників поліції законодавством не покладено, а тому просить суд відмовити позивачу в позові.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 02.09.2021 поліцейським взводу № 1 роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Срібним А.В. винесено постанову серії БАА № 151940, про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Відповідно до змісту постанови, 02.09.2021 о 12:33 год. по вул. Київській, 22 в Полтавському районі Полтавської області транспортний засіб «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 120 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкісного руху в межах населеного пункту на 70 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП (а.с.6).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Законом України від 14.07.2015 № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 січня 2018 року по справі К/9901/5952/18, провадження 660/575/16-а.

Частина 4 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме статтею 7, визначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено, що судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Підсумовуючи викладене, суд відзначає, що здійснюючи судовий контроль щодо правомірності дій працівників поліції, суд має досліджувати належні та допустимі докази вчинення правопорушення. А належними та допустимими доказами є такі, що містяться у матеріалах адміністративної справи, та зібрані до моменту її розгляду працівником поліції.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що заявляв неодноразово клопотання, яке зафіксовано на диску відеозапису, та було відхилено працівником патрульної поліції у зв`язку з тим, що позивач не є затриманою особою, тому працівник поліції не зобов`язаний надавати йому адвоката.

Суд вважає, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 18 лютого 2020 року № 524/9827/16-а.

Одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, є право на захист/юридичну допомогу, закріплене в підпункті «с» пункту 3. Воно становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду. Цей пункт статті 6 Конвенції кореспондується зі статтею 59 Конституції України.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП не може вважатися доведеною, оскільки судом встановлено порушення права позивача на захист, а тому позов підлягає задоволенню.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 15, 77, 241-244, 246, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Срібного Анатолія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Срібного Анатолія Васильовичасерії БАА № 151940 від 02 вересня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Закрити провадження у справі у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: поліцейський взводу № 1 роти № 1 БУПП в Полтавській області ДПП сержант поліції Срібний Анатолій Васильович,місцезнаходження: 38751, Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в.

Суддя Ю.В.Онопченко