Справа № 520/18833/21
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 р. № 520/18833/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/18833/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 18.03.2021 № 0-2017, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік - 35204,65 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 18.03.2021 № 0-2017, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік - 35728,51 грн;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Харківській області від 24.06.2021 № 0-2017 в частині визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 70932,71 грн;

- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 суму понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14500,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки нежитлові приміщення, що переобувають у його власності відповідно до пп. "ж" пп. 266.2.2 ПК України не є об`єктом оподаткування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

28.10.2021 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки при винесенні спірних рішень податковий орган діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176439960 від 06.08.2019, у власності ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:001:0872, площею 2 га, що розташована на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Позивач є засновником ФГ " ОСОБА_2 ".

На вказаній земельній ділянці розташовані два нежитлові приміщення, власником яких є позивач: нежитлове приміщення - корівник рамний, площею 1650,50 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 235, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83437267 від 27.03.2017; нежитлове приміщення - малий комбікормовий цех зі складом № 2, площею 1626,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 235, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 211487060 від 05.06.2020.

18.03.2021 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено наступні податкові повідомлення - рішення: № 0-2017, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік в розмірі 35204,65 грн; № 0-2017, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік 35728,51 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що при розрахунку вказаного податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, контролюючий орган керувався рішенням Козіївської сільської ради Харківської області XXX сесії VII скликання від 14 червня 2019 року "Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки", яким встановлено ставки податку у відсотках від розміру мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного (податкового) року за 1 квадратний метр бази оподаткування для всіх типів об`єктів нежитлової нерухомості, в тому числі часток, що перебувають у власності платника податку. Так ставка податку, згідно з додатком до вищенаведеного рішення, для категорії складів, становить 0,5 % від розміру мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного (податкового) року за 1 квадратний метр бази оподаткування. Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні - рішенні № 0-2017 від 18.03.2021 за 2020 рік: 1650,5х23,62/12*11 = 35728,51 грн, де 1650,5 - площа нежитлової будівлі; 23,62 - ставка податку (0,5%*4723,00 - розмір мінімальної зарплати на 01,01.2020 року); 11 - кількість місяців за які здійснено нарахування (звільнення з 01 березня по 31 березня 2020 року у зв`язку з пандемією, відповідно до 525 підрозділу XX "Інші перехідні положення"ПК України). Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні - рішенн № 0-2017 і від 18.03.2021 за 2020 рік: 1626,3 х 23,62/12*11 = 35204,65 грн, де 1626,3 - площа нежитлової будівлі; 23,62 - ставка податку (0,5% * 4723,00 - розмір мінімальної зарплати на 01.01.2020 року); 11 - кількість місяців за які здійснено нарахування (звільнення з 01 березня по 31 березня 2020 року у зв`язку з пандемією, відповідно до 525 підрозділу XX "Інші перехідні положення" ПК України).

Також, 24.06.2021 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкову вимогу № 0-2017, якою позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, станом на 23.06.2021 в розмірі 70932,71 грн. та земельний податок з фізичних осіб в розмірі 294,43 грн.

Не погоджуючись із податковими рішеннями від 18.03.2021 № 0-2017 та № 0-2017, податковою вимогою № 0-2017 від 24.06.2021, в частині визначення суми податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 70932,71 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 ст.266 ПК України).

За приписами статті 30 ПК України податкова пільга це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат .

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Тобто, законодавець уточнив з 1 січня 2019 року, що сільськогосподарським товаровиробником є як юридичні, так і фізичні особи.

Правовий аналіз цієї норми зумовлює висновок, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Як встановлено судом, основним видом діяльності позивача є, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); допоміжна діяльність у рослинництві; а нежитлові приміщення, що належать позивачу на праві власності (корівник рамний та малий комбікормовий цех), використовуються ним безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником. Вказане підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83437267 від 27.03.2017 та № 211487060 від 05.06.2020; технічними паспортами на вказані нежитлові приміщення від 12.12.2016 та від 14.05.2020.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Тобто, визначення "сільськогосподарський товаровиробник", яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу "Спрощена система оподаткування, облік та звітність", тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ "Податок на майно").

Визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років", під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Так, згідно з абзацом другим статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Враховуючи викладене, та з огляду на встановлені судами обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач підпадає під статус сільськогосподарського товаровиробника, а належні йому на праві власності нежитлові приміщення не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 823/1751/17 та від 24 квітня 2020 року у справі №540/2206/19, від 21 жовтня 2020 року по справі № 520/8580/18.

Отже, податкові рішення від 18.03.2021 № 0-2017 та № 0-2017, податкова вимога № 0-2017 від 24.06.2021, в частині визначення суми податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 70932,71 грн є протиправними, а тому, підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ідентифікаційний код - 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0-2017 від 18.03.2021, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік в розмірі 35204 (тридцять п`ять тисяч двісті чотири) 65 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0-2017 від 18.03.2021, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік - 35728 (тридцять п`ять тисяч сімсот двадцять вісім) грн 51 коп.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Харківській області № 0-2017 від 24.06.2021 в частині визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 70932 (сімдесят тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн 71 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43983495) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко