Справа № 815/3656/15
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 815/3656/15

Суддя в суді І інстанції Стефанов С.О. Рішення суду І інстанції прийнято у м. Одеса Дата прийняття рішення суду І інстанції 02 грудня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 червня 2015 року № .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин податковим органом проведено документальну перевірку товариства за наслідком якої встановлено факти порушень вимог податкового законодавства.

В даному випадку, апелянт наголошує на тому, що проведені товариством господарські операції з його контрагентами не мали реального характеру, так як відповідні контрагенти не мали достатньої кількості трудових ресурсів та основних засобів для виконання відповідних операцій.

Крім того, на переконання апелянта, первинні бухгалтерські документи по відповідним господарським операціям складено формально, без реального проведення господарських операцій.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 24 квітня 2015 року по 10 червня 2015 року, Державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Велес-Агро ЛТД.», з питань дотримання вимог податкового законодавства, за період 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства, за період 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки № 1240/15-54-22-02/31427962 від 11 червня 2015 року (т. 1 а.с. 31-161).

Проведеною перевіркою встановлено наступні порушення:

- п. 198.1 ст. 198, п. 198.2 п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2 718 591,00 грн.;

- пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, п. 138.4 ст. 138, пп. 138.8.1 п. 138.8 ст.138, п. 139.1 ст. 139 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на суму 43 706 715,00 грн.

За наслідком проведення перевірки податковим органом складено податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2015 року № , відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на суму 2 718 591,00 грн., та застосована штрафна санкція, у розмірі 1 359 296,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю отриманого рішення податкового органу, товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про те, що податковим органом у межах розгляду даної справи не доведено правомірності свого рішення, з огляду на наступне.

Так, згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами, оскільки платники податків при здійсненні господарської діяльності не обмежені чинним законодавством у праві самостійно обирати найбільш оптимальний варіант ведення господарської діяльності, зокрема, не позбавлений права укладати договори із сторонніми особами щодо реалізації своїх окремих функцій.

Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників ПДВ з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв`язку).

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, тобто податкові, видаткові накладні, рахунки, довіреності, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі товарів, робіт, послуг оформлені на паперових носіях та при наявності таких обов`язкових реквізитів: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегією суддів встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» мало господарські правовідносини, які вплинули на його податкові зобов`язання, з наступними контрагентами: ТОВ Компанія «Каравелла», ТОВ «Віст Групп Лімітед», ТОВ «Аквілон-Груп», ТОВ «Спец-трейдінг», ТОВ «Троодос», ТОВ «Будхіменерго», ТОВ «Мегапрофіт», ТОВ «Алмтрейд», ТОВ «Дартон Білдінг», ТОВ «СантаБріз», ТОВ «Альфа люкс СТ», ТОВ «Геркулес Трейд», ТОВ «Фірма Інтер-Торг», ПП «Віва Трейдінг», ПП «Білдінг Стаф», ТОВ «Комплект ПРО», ТОВ «ПАЛОМАР», ТОВ «Альянс КОВ», ТОВ «ТГБ», TOB «ТК Геліос», ТОВ «Будмонтажінвест», ТОВ «Прод-Тех-Маркет», ТОВ « 100 Ярдів», ТОВ «Видар Транс Україна», ТОВ «Прімадін Лідер», ПП «Чорномор`є, ТОВ «Івест Компані», ТОВ «Аксон-Групп», ТОВ «Інтерія ЛТД», ТОВ «Старкад Є», ПП «Одесрембуд №3» ТОВ «Інтерпамс» ТОВ «Рестар-Пром» ТОВ «А.С.Т.Компані» ТОВ «Техно Елемент» ТОВ «Вімпекс ЛТД» ТОВ «Проф-Консалтінг» ТОВ «Батна Трейдінг» ТОВ «Сеолан» ПП «Нікон-Торг» ПП «Аширбадон» ПП «Промстройресурс» ТОВ «Салем Торг» ТОВ «Хімічна Компанія Єврохім».

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.», судом першої інстанції зроблено висновок про те, що податковим органом не доведено у межах розгляду даної справи правомірності своїх рішень, якими ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» донараховано податкові зобов`язання за наслідком здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами.

При цьому, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги податкового органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, необхідною умовою для визнання реальними проведені господарські операції є встановлення факту придбання товарів (отримання послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають зміст господарської операції та є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання на суму понесених витрат, що підлягають перерахуванню до бюджету.

Між тим, навіть наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року (справа № 2а-4259/12/1070).

В свою чергу, на підтвердження реальності спірних господарських операцій в матеріалах справи зібрано первинні бухгалтерські документи у яких відображено зміст господарських операцій позивача з вищевказаними контрагентами.

Так, щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ПП «Аширбадон», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (основний); 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування.

На виконання умов укладеного договору поставки № 271114 від 27 листопада 2014 року, контрагентом поставлено товар (окуляри захисні, рукавички, інструменти, балони, замки, балони) на адресу товариства (т. 2 а.с.188-191, а.с.202, т.3 а.с.140, а.с.160-178).

При цьому, у межах виконання умов договору складено видаткову накладну № 2601 від 27 листопада 2014 року.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отримані ТМЦ проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ПП «Промстройресурс», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 41.10 організація будівництва будівель (основний); 42.99 будівництво інших споруд; 43.29 інші будівельно-монтажні роботи; 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи; 80.20 обслуговування систем безпеки; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 52.24 транспортне оброблення вантажів; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування; 74.90 інша професійна, наукова та технічна діяльність.

На виконання умов укладеного договору поставки № 251114 від 25 листопада 2014 року, контрагентом поставлено товар (сверла, різці, редуктори, розчинники) на адресу товариства (т.2 а.с.180-183, т.3 а.с.138, а.с.160-178).

При цьому, у межах виконання умов договору складено видаткову накладну № 2731 від 28 листопада 2014 року та рахунок на оплату.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отримані ТМЦ проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Салем Торг», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 49.41 вантажний автомобільний транспорт (основний); 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.42 надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.24 транспортне оброблення вантажів; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування.

На виконання умов укладеного договору поставки № 261114 від 26 листопада 2014 року, контрагентом поставлено товар (будівельні матеріали, інструменти, автомати, крани, маски) на адресу товариства (т.2 а.с.184-187, т.3 а.с.139, а.с.160-178).

При цьому, у межах виконання умов договору складено видаткову накладну № 2516 від 27 листопада 2014 року та рахунок на оплату.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отримані ТМЦ проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Хімічна Компанія Єврохім», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами (основний); 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.72 оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

На виконання умов укладеного договору поставки № 31 від 21 листопада 2014 року, контрагентом поставлено товар на адресу товариства (т.2 а.с.192-198, а.с.202-215, т.3 а.с.141, а.с.160-178).

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар (каніфоль) за переліком та у кількості, що визначені у рахунку-фактурі № 31 від 21 листопада 2014 року.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отримані ТМЦ проведено у безготівковій формі.

При цьому, транспортування товару здійснено ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» власними силами та засобами.

В свою чергу, варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Аксон-Групп», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний); 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.51 оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.76 оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 52.24 транспортне оброблення вантажів; 69.20 діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення

На виконання умов укладеного договору поставки № 114 від 01 листопада 2013 року, контрагентом поставлено товар (кільця, пружини, труби, сальники, заклепки, замки, фарби, дроти, шайби, манжети, штуцери, паралон) на адресу товариства (т.2 а.169-179, а.с.202).

При цьому, у ході виконання умов договору сторонами складено видаткові накладні № 1422 від 08 січня 2014 року, № 1618 від 09 січня 2014 року, № 1825 від 10 січня 2014 року, № 2425 від 13 січня 2014 року, № 4017 від 21 січня 2014 року, рахунки на оплату.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отримані ТМЦ проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Інтерія ЛТД», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 82.99 надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 52.24 транспортне оброблення вантажів; 42.11 будівництво доріг і автострад.

На виконання умов укладеного договору поставки № 116 від 01 листопада 2013 року, контрагентом поставлено товар (болти, гайки, листи, зажими, заклепки, листи, круги труби) на адресу товариства (т.2 а.с.158-168, а.с.202, т.3 а.с.128-132, а.с.160-178).

При цьому, у ході виконання умов договору сторонами складено видаткові накладні № 404 від 03 січня 2014 року, № 1608 від 09 січня 2014 року, № 1805 від 10 січня 2014 року, № 2408 від 13 січня 2014 року, № 3816 від 20 січня 2014 року та рахунки на оплату.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отримані ТМЦ проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Старкад С», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний); 25.62 механічне оброблення металевих виробів; 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 38.32 відновлення відсортованих відходів.

При цьому, як зазначається податковим органом та не заперечується товариством, між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Старкад С» не укладено письмового договору, а тому поставка товару на адресу ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» здійснювалась на підставі усного договору.

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар (феросиліцій-45) за переліком та у кількості, що визначені у рахунку-фактурі № 1712-13 від 17 грудня 2013 року (т. 1 а.с.162-168; т. 3 а.с.160-178).

Розрахунки із контрагентом за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

При цьому, варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ПП «Одесрембуд №3», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.52 роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

При цьому, як зазначається податковим органом та не заперечується товариством, між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Одесрембуд №3» не укладено письмового договору, а тому поставка товару на адресу ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» здійснювалась на підставі усного договору.

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар (електропродукція) за переліком та у кількості, що визначені у рахунках-фактури № 01/22/14 від 22 лютого 2014 року, № 01/26/14 від 26 березня 2014 року, № 01/27/14 від 27 березня 2014 року, № 104 від 01 квітня 2014 року, № 2205 від 22 травня 2014 року, № 2705 від 27 травня 2014 року, № 01/27/14 від 27 березня 2014 року, № 01/13/14 від 13 червня 2014 року, № 01/12/14 від 12 червня 2014 року (т.1 а.с.169-195, т.2 а.с.203-215, т.3 а.с.160-178).

При цьому, як встановлено податковим органом під час проведення перевірки, перевезення отриманого товару здійснювалось ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» власними транспортними засобами.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Інтерпамс», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи (основний); 28.99 виробництво інших машин і устаткування спеціального призначення; 93.29 організування інших видів відпочинку та розваг; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 72.19 дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.

При цьому, як зазначається податковим органом та не заперечується товариством, між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Інтерпамс» не укладено письмового договору, а тому поставка товару на адресу ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» здійснювалась на підставі усного договору.

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар (насоси) за переліком та у кількості, що визначені у рахунках-фактури на підставі рахунків-фактури №СФ-0000614 від 05 червня 2014 року, №СФ-0000867 від 06 серпня 2014 року, №СФ-0000918 від 26 серпня 2014 року, №СФ-0000938 від 27 серпня 2014 року, №СФ-0000966 від 03 вересня 2014 року (т.1 а.с.196-212, т.2 а.с.203-215, т.3 а.с.160-178).

Перевезення товару здійснювалося власним транспортом ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД».

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Рестар-Пром», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний); 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.39 неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.51 оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.62 оптова торгівля верстатами; 46.65 оптова торгівля офісними меблями; 77.32 надання в оренду будівельних машин і устаткування; 77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів; 46.66 оптова торгівля іншими офісними машинами й устаткуванням; 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.72 оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами; 46.76 оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 46.77 оптова торгівля відходами та брухтом; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 52.24 транспортне оброблення вантажів; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів; 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; 33.14 ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування.

На виконання умов укладеного договору поставки № 110814 від 11 серпня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал та металеві вироби).

Товар поставлено згідно видаткових накладних №200 від 25 серпня 2014 року, №201 від 26 серпня 2014 року, №211 від 27 серпня 2014 року, №212 від 28 серпня 2014 року, №213 від 29 серпня 2014 року, №261 від 01 вересня 2014 року, №262 від 02 вересня 2014 року, №263 від 03 вересня 2014 року, №264 від 04 вересня 2014 року, №265 від 05 вересня 2014 року, №266 від 08 вересня 2014 року, №267 від 17 вересня 2014 року, №268 від 19 вересня 2014 року, №269 від 23 вересня 2014 року, №270 від 24 вересня 2014 року, №271 від 25 вересня 2014 року, №272 від 26 вересня 2014 року, №273 від 29 вересня 2014 року, №274 від 30 вересня 2014 року (т.1 а.с.213-250, т.2 а.с.1-2, т.3 а.с.45-63, а.с.160-178).

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

При цьому, варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «А.С.Т.Компані», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.51 оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 53.20 інша поштова та кур`єрська діяльність; 62.02 консультування з питань інформатизації; 69.10 діяльність у сфері права; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.11 рекламні агентства; 73.20 дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

На виконання умов укладеного договору поставки № 130814 від 13 серпня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал та металеві вироби).

Товар поставлено згідно видаткових накладних №РН-0000347 від 13 серпня 2014 року, №РН-0000345 від 18 серпня 2014 року, №РН-0000348 від 28 серпня 2014 року, №РН-0000349 від 29 серпня 2014 року (т.2 а.с.15-24, т.3 а.с.69-72, т.3 а.с.160-178).

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

При цьому, варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Техно Елемент», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.16 діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами (основний); 46.13 діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.15 діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.41 оптова торгівля текстильними товарами; 46.42 оптова торгівля одягом і взуттям; 46.44 оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення; 46.45 оптова торгівля парфумними та косметичними товарами; 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.52 оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 95.11 ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування; 46.72 оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 47.62 роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; 62.02 консультування з питань інформатизації; 63.99 надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.20 дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

На виконання умов укладеного договору поставки № 08082014 від 08 серпня 2014 року, контрагентом поставлено товар (електровироби, металеві вироби) на адресу товариства (т.2 а.с.25-34, т.3 а.с.73-76, а.с.160-178).

Товар поставлено згідно видаткових накладних №РН-0000133 від 25 вересня 2014 року, № РН-0000139 від 26 вересня 2014 року, №РН-0000140 від 29 вересня 2014 року, №РН-0000141 від 30 вересня 2014 року та податкових накладних №156 від 25 вересня 2014 року, №181 від 26 вересня 2014 року, №183 від 29 вересня 2014 року, №185 від 30 вересня 2014 року.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Вімпекс ЛТД», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 43.11 знесення; 43.12 підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.39 інші роботи із завершення будівництва; 46.13 діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.15 діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; 46.16 діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.41 оптова торгівля текстильними товарами; 46.42 оптова торгівля одягом і взуттям; 46.44 оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення; 46.45 оптова торгівля парфумними та косметичними товарами; 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.52 оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 46.72 оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 47.62 роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах; 62.02 консультування з питань інформатизації; 63.99 надання інших інформаційних послуг; 69.10 діяльність у сфері права; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування.

На виконання умов укладеного договору поставки № 109 від 01 вересня 2014 року, контрагентом поставлено товар (метал та металеві вироби) на адресу товариства (т. 2 а.с. 40-81, т.3 а.с.77-89, а.с.90-93, а.с.160-178).

Товар поставлено згідно видаткових накладних №12 від 01 вересня 2014 року, №13 від 02 вересня 2014 року, №14 від 04 вересня 2014 року, №15 від 09 вересня 2014 року, №16 від 10 вересня 2014 року, №17 від 11 вересня 2014 року, №18 від 17 вересня 2014 року, №19 від 18 вересня 2014 року, №20 від 24 вересня 2014 року, №5 від 25 вересня 2014 року, №7 від 26 вересня 2014 року, №8 від 29 вересня 2014 року, №9 від 30 вересня 2014 року, №РН-0000044 від 01 жовтня 2014 року, №РН-0000045 від 02 жовтня 2014 року, №РН-000046 від 03 жовтня 2014 року, №РН-0000047 від 06 жовтня 2014 року, №РН-0000048 від 07 жовтня 2014 року, №РН-0000049 від 08 жовтня 2014 року, №РН-0000050 від 09 жовтня 2014 року.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості єдиної підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту документальної перевірки ТОВ «Вімпекс ЛТД».

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як в апеляційній скарзі податкового органу не зазначається яким чином проведена документальна перевірка ТОВ «Вімпекс ЛТД» впливає на податкові зобов`язання ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.».

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Проф-Консалтінг», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 49.41 вантажний автомобільний транспорт (основний); 43.39 інші роботи із завершення будівництва; 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 73.11 рекламні агентства.

На виконання умов укладеного договору поставки № 150914 від 15 вересня 2014 року, контрагентом поставлено товар (метал та металеві вироби) на адресу товариства (т.2 а.с.114-129, т.3 а.с.109-115, а.с.160-178).

Товар поставлено згідно видаткових накладних №914 від 19 вересня 2014 року, №927 від 23 вересня 2014 року, №933 від 25 вересня 2014 року, №936 від 26 вересня 2014 року, №939 від 29 вересня 2014 року, №945 від 30 вересня 2014 року, №1073 від 24 жовтня 2014 року.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

При цьому, варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Батна Трейдінг», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний); 18.12 друкування іншої продукції; 18.13 виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг; 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 73.20 дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

При цьому, як зазначається податковим органом та не заперечується товариством, між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Батна Трейдінг» не укладено письмового договору, а тому поставка товару на адресу ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» здійснювалась на підставі усного договору.

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар (цемент) за переліком та у кількості, що визначені у рахунку-фактурі № 314 від 09 вересня 2014 року (т.2 а.с.199-218, т.3 а.с.160-178).

При транспортування товару здійснено ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» власними силами.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий цемент проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування податкової інформації про відповідного контрагента.

При цьому, податковим органом в апеляцій скарзі не зазначено конкретних обставин або висновків, встановлених та зроблених судом першої інстанції, які можливо спростувати загальним посиланням на факт існування відповідної податкової інформації щодо ТОВ «Батна Трейдінг».

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Сеолан», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування; 74.90 інша професійна, наукова та технічна діяльність.

При цьому, як зазначається податковим органом та не заперечується товариством, між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Сеолан» не укладено письмового договору, а тому поставка товару на адресу ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» здійснювалась на підставі усного договору.

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар (домкрат) за переліком та у кількості, що визначені у рахунку-фактурі № 1/0110 від 01 жовтня 2014 року (т.2 а.с.202, а.с.130-131, т.3 а.с.160-178).

При цьому, транспортування товару здійснено ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» власними силами та засобами.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий домкрат проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування податкової інформації про відповідного контрагента.

При цьому, податковим органом в апеляцій скарзі не зазначено конкретних обставин або висновків, встановлених та зроблених судом першої інстанції, які можливо спростувати загальним посиланням на факт існування відповідної податкової інформації щодо ТОВ «Сеолан».

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ПП «Нікон-Торг», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.41 оптова торгівля текстильними товарами (основний); 46.32 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.33 оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.42 оптова торгівля одягом і взуттям; 46.43 оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.47 оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.52 оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 46.74 оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 69.10 діяльність у сфері права; 73.11 рекламні агентства.

На виконання умов укладеного договору поставки № 011014 від 01 жовтня 2014 року, контрагентом поставлено товар (метал та металеві вироби) на адресу позивача (т.2 а.с.132-157, т.3 а.с.116-128, а.с.160-178).

В ході виконання умов договору сторонами складено видаткові накладні №27 від 01 жовтня 2014 року, №154 від 02 жовтня 2014 року, №276 від 03 жовтня 2014 року, №521 від 06 жовтня 2014 року, №611 від 07 жовтня 2014 року, №711 від 08 жовтня 2014 року, №813 від 09 жовтня 2014 року, №913 від 10 жовтня 2014 року, №1217 від 13 жовтня 2014 року, №1309 від 14 жовтня 2014 року, №1419 від 15 жовтня 2014 року, №1518 від 16 жовтня 2014 року.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий метал та металеві вироби проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення перевірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна перевірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Комплект ПРО», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (основний) 18.12 Друкування іншої продукції 43.39 Інші роботи із завершення будівництва 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту 73.11 Рекламні агентства.

На виконання умов укладеного договору поставки № 125 від 03 лютого 2014 року, контрагентом поставлено товар (метал та металеві вироби) на адресу позивача (т.2 а.с.3-14, т.3 а.с.64-68, а.с.160-178).

Товар поставлено згідно видаткових накладних №825 від 14 серпня 2014 року, №829 від 18 серпня 2014 року, №839 від 25 серпня 2014 року, №841 від 26 серпня 2014 року, №867 від 29 серпня 2014 року.

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий метал та металеві вироби проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «ТГБ», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н. в. і. у. (основний) 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування.

При цьому, як зазначається податковим органом та не заперечується товариством, між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «ТГБ» не укладено письмового договору, а тому поставка товару на адресу ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» здійснювалась на підставі усного договору.

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар (насос, мшп) за переліком та у кількості, що визначені у рахунках-фактури від 15 травня 2014 року та 10 вересня 2014 року (т.2 а.с.35-39, а.с.202, т.3 а.с.160-178)..

Перевезення товару здійснено власним транспортом ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД».

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ « 100 Ярдів», колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованими видами діяльності вказаного контрагента є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний) 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами 46.16 Діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення 46.65 Оптова торгівля офісними меблями 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 52.24 Транспортне оброблення вантажів 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів

На виконання умов укладеного договору поставки № 250714 від 25 липня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (верстати, обладнання, вироби).

Товар поставлено згідно видаткових накладних №187 від 02 вересня 2014 року, №188 від 03 вересня 2014 року, №189 від 04 вересня 2014 року, №190 від 08 вересня 2014 року, №191 від 10 вересня 2014 року, №192 від 11 вересня 2014 року, №193 від 15 вересня 2014 року, №194 від 16 вересня 2014 року, №195 від 18 вересня 2014 року, №196 від 19 вересня 2014 року, №197 від 22 вересня 2014 року, №198 від 23 вересня 2014 року, №199 від 25 вересня 2014 року, №200 від 29 вересня 2014 року, №201 від 30 вересня 2014 року (т.2 а.с.82-113, т.3 а.с.94-108, а.с.160-178).

При цьому, як встановлено податковим органом під час проведення перевірки, перевезення отриманого товару здійснювалось ТОВ « 100 Ярдів».

Розрахунки із зазначеним постачальником за отриманий товар проведено у безготівковій формі.

В свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, у якості підстави для визнання помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень податкового законодавства у взаємовідносинах з вказаним контрагентом, податковим органом зазначено посилання на існування акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача.

Проте, колегія суддів не приймає зазначеного доводу податкового органу, так як відповідна звірка контрагента позивача фактично не проведена податковим органом, а тому відсутні підстави вважати, що господарські операції позивача з вказаним контрагентом не мали реального характеру.

З іншого боку, також варто зазначити, що у межах доводів апеляційної скарги, податковим органом не зазначається конкретних обставин, не врахованих судом першої інстанції, з яких можливо встановити неможливість проведення спірної господарської операції відповідним контрагентом позивача через відсутність у нього достатньої кількості трудових ресурсів або основних засобів.

В даному випадку, проведені господарські операції ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» з вищевказаними контрагентами вплинули на його податкові зобов`язання зі сплати ПДВ, а як наслідок виявлені порушення податкового законодавства по взаємовідносинам з вказаними контрагентами покладено в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В свою чергу, на переконання колегії суддів, всі вищевказані операції узгоджуються з господарською діяльністю позивача та мають ділову мету.

Між тим, фактично єдиною підставою для висновку податкового органу про «безтоварність» зазначених операцій послугували висновки податкового органу про відсутність товарно-транспортних накладних, з яких можливо встановити факт перевезення спірних товарів.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що товарно-транспортна накладна призначена виключно для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Тому, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Аналогічний правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року (справа № 420/5652/19), від 06 лютого 2018 року (справа № 816/166/15-а).

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку обов`язку донарахування йому певних податкових зобов`язання від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб`єктами господарювання.

Крім того, варто відзначити, що наявність будь-яких недоліків в наданих позивачем первинних бухгалтерських документах, при їхній наявності та в сукупності з іншими доказами, які підтверджують факт отримання спірного товару (послуг), не є підставою для нарахування йому додаткових податкових зобов`язань.

Тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковими висновки податкового органу про відсутність реального характеру у проведених позивачем господарських операціях з відповідними контрагентами, а як наслідок вважає протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

При цьому, щодо доводів податкового органу відносно решти контрагентів позивача, порушеннями у відносинах з якими він обґрунтовує правомірність оскаржуваного податного-повідомлення рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ Компанія «Каравелла», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 280313 від 28 березня 2013 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метизна продукція та засоби кріплення).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Віст Групп Лімітед», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 4-2096/13К від 08 лютого 2013 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Аквілон-Груп», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 101 від 02 вересня 2013 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Спец-трейдінг», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 122 від 03 лютого 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Троодос», колегія суддів зазначає , що на виконання умов укладеного договору поставки № 120 від 03 лютого 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Будхіменерго», колегія суддів зазначає, що між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Будхіменерго» не укладено письмового договору, а тому поставка товару на адресу ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» здійснювалась на підставі усного договору.

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар (феромарганець 78%) за переліком та у кількості, що визначені у рахунку-фактурі № 17 від 17 грудня 2013 року.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Мегапрофіт», колегія суддів зазначає, що між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Мегапрофіт» не укладено письмового договору, а тому поставка товару на адресу ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» здійснювалась на підставі усного договору.

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар (метал та металеві вироби) за переліком та у кількості, що визначені у рахунку-фактурі від 21 березня 2014 року та 03 липня 2014 року.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Алмтрейд», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 1АЛМ-14/06 від 21 січня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Дартон Білдінг», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 130 від 01 березня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Сантан Бріз», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 140 від 03 березня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Альфа люкс СТ», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 030314 від 03 березня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Геркулес Трейд», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 142 від 01 квітня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Фірма Інтер-Торг», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 144 від 01 квітня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (обладнання, метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ПП «Віва Трейдінг», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 153 від 01 квітня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (будматеріали, мшп).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ПП «Білдінг Стаф», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 155 від 01 квітня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (будматеріали).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «ПАЛОМАР», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 050514 від 05 травня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал та металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Альянс КОВ», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 125 від 03 лютого 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал та металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та TOB «ТК Геліос», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 01/07 від 01 липня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал та металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Будмонтажінвест», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 10072014 від 01 липня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал та металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Прод-Тех-Маркет», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 140701 від 01 липня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал та металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Видар Транс Україна», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 28072014 від 28 липня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал та металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Прімадін Лідер», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 030714 від 03 липня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал, металеві вироби).

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ПП «Чорномор`є», колегія суддів зазначає, що між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ПП «Чорномор`є» не укладено письмового договору, а тому поставка товару на адресу ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» здійснювалась на підставі усного договору.

В даному випадку, контрагентом товариства поставлено на його адресу товар за переліком та у кількості, що визначені у рахунку-фактурі від 20 серпня 2014 року.

Щодо проведених господарських операцій між ТОВ «ВЕЛЕС-АГРО ЛТД.» та ТОВ «Івест Компані», колегія суддів зазначає, що на виконання умов укладеного договору поставки № 01092014 від 01 вересня 2014 року, контрагентом поставлено на адресу товариства товар (метал та металеві вироби).

Проте, як зазначено вище, виявлені податковим органом порушення по вищевказаним операціям не покладено в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому перевірка реальності проведених господарських операцій з вказаними контрагентами не входить до предмету спору у справі.

Більш того, в апеляційній скарзі податкового органу зазначається, що судом першої інстанції невірно застосовано норми податкового законодавства, які регулюють процедуру сплати податку на прибуток.

Проте, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга податкового органу взагалі не містить доводів про порушення судом першої інстанції норм податкового законодавства, які регулюють процедуру сплати податку на додану вартість, що вже є окремою підставою для залишення без задоволення апеляційної скарги податкового органу.

З іншого боку, враховуючи вищевикладені висновки колегії суддів про підтвердження факту проведення спірних господарських операцій, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.