Справа № 580/6852/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року справа № 580/6852/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області щодо невиплати пенсії за віком ОСОБА_1 за травень - серпень 2018 року (включно).

- стягнути з Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 , її пенсію за віком за травень-серпень 2018 року в загальному розмірі 16940,32 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок гривень тридцять дві копійки).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на пенсійному обліку як внутрішньо переміщена особа в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком. Позивач зазначає, що за фактом невиплати їй пенсії за травень-серпень 2018 року звернувся до відповідача із відповідною заявою, однак отримав відповідь, якою повідомлено, що виплату пенсію припинено у зв`язку із скасуванням у червні 2018 року дію довідки внутрішньо переміщеної особи позивача. Нарахована пенсія позивачу за вказаний період, не виплачена у зв`язку з відсутністю встановленого порядку виплати заборгованості з пенсії. Позивач звертає увагу що відповідач протиправно припинив виплату пенсії у червні-липні 2018 року з підстав не передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з чим вважає бездіяльність відповідача протиправною а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.10.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

08.11.2021р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що в результаті обміну інформацією з органами соціального захисту населення щодо отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, та на підставі рішення комісії від 15.06.2018 №28, яким ОСОБА_1 було скасовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № , виплату пенсії позивачу призупинено з 01.05.2018. В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.07.2018 та витягу з протоколу №33/20 від 27.07.2018, засідання комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради, який надійшов до Головного управління 03.08.2018, позивачу поновлено виплату пенсії з 01.05.2018. Рішення про відновлення виплати пенсії прийнято після проведення нарахування пенсій на серпень 2018 року, ОСОБА_1 нараховано доплату пенсії за період з 01.05.2018 до 31.08.2018 в сумі 16 940,32 грн.

Вказано, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №788) суми пенсії, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються територіальними органами Пенсійного фонду України, та виплачуються на умовах окремого порядку після прийняття його Кабінетом Міністрів України. Таким чином, виплату пенсії за травень - серпень 2018 року в сумі 16 940,32 грн буде здійснено після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого Порядку.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.10.2005р. та листа Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області від 06.08.2021р. №2300-0401-8/45420, суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.07.2017р. № фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 .

На запит позивача від 26.07.2021р., Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 06.08.2021р. №2300-0401-8/45420 повідомило позивача, що в результаті обміну інформацією з органами соціального захисту населення щодо отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, та на підставі рішення комісії від 15.06.2018 №28, яким позивачу було скасовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № , виплату пенсії позивачу було призупинено з 01.05.2018. На підставі заяви позивача від 11.07.2018 та витягу з протоколу №33/20 від 27.07.2018 засідання комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради, який надійшов до управління 03.08.2018, позивачу було поновлено виплату пенсії з 01.05.2018. Оскільки рішення про відновлення позивачу виплати пенсії прийнято після проведення нарахування пенсій на серпень 2018 року, позивачу нараховано доплату пенсії за період з 01.05.2018 до 31.08.2018 в сумі 16 940,32 грн., виплата якої не проведена, а саме: Травень 2018-4 235,08 грн.; Червень 2018 -4 235,08 грн.; Липень 2018 - 4 235,08 грн.; Серпень 2018 - 4 235,08 грн. Виплата місячного розміру пенсії з вересня 2018 року проводиться щомісячно та вчасно на Ваш картковий рахунок через ПАТ Державний ощадний банк України. Вказано, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 788) суми пенсії, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються територіальними органами Пенсійного фонду України, та виплачуються на умовах окремого порядку після прийняття його Кабінетом Міністрів України. Таким чином, виплату пенсії за травень - серпень 2018 року в сумі 16 940,32 грн. буде здійснено після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого Порядку.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за травень - серпень 2018 року (включно) протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Суд, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі Закон України №1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України №1058-IV складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Таким чином, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ №509. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Згідно із п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ №509, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Як передбачено п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ №365, соціальні виплати припиняються у разі, зокрема, у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд зазначає, що вищезазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Суд зауважує, що зі змісту наведеної норми законодавства вбачається, що "інші випадки" для припинення виплати пенсії повинні також бути передбачені саме законом. Ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин.

Отже, жодним підзаконними нормативно-правовим актом не може буди обмежено право особи в отримані пенсійних виплат.

Суд врахував, що фактичною підставою зупинення виплати позивачу пенсії було скасування довідки ВПО.

Суд зазначає, що з 22.11.2014р. набрав чинності Закон України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон №1706-VII), яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Зокрема, відповідно до статті 7 цього закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Тобто, умовою призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування.

Крім того, на підставі ч.1 ст.14 Закону №1706-VII внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Суд врахував правову позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладену в постанові від 30.01.2018р. у справі №234/9660/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню, виходячи з аналізу вищезазначених норм права, відсутня така підстава як скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи, зміна місця проживання, перевірка бази отримувачів пенсій внутрішньо переміщених осіб на її відповідність вимогам діючого законодавства, тощо.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення виплати пенсії позивачу.

Як передбачено ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Отже, відповідач, припиняючи виплату позивачу пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому, право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що припинення виплати пенсії позивачу з травня по серпень 2018 року здійснено всупереч способу, передбаченого Законом України №1058-IV, що фактично призвело до втручання у право власності позивача, і таке втручання є протиправним.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 22.03.2018р. (справа №243/6391/17) за результатом розгляду спору про припинення виплати пенсії особі, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції, дійшов висновку, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття Пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав, визначених ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Така ж позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2018р. за результатами розгляду справи №805/402/18.

Суд також зазначає, що посилання відповідача на відсутність встановленого порядку виплати пенсії за минулий час не може позбавляти права пенсіонера на отримання соціальної виплати за відсутності інших встановлених на те підстав.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не виплачував позивачу пенсію за травень - серпень 2018 року на загальну суму 16940,32 грн.

Відповідач не довів жодним належним і допустимим доказом правомірності зволікань щодо виконання обов`язку виплати пенсії у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що позов належить задовольнити, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією від 30.09.2021р. №, наявної у матеріалах справи, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295, 370 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за травень - серпень 2018 року включно.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, код ЄДРПОУ - 21366538) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нараховану за період: травень - серпень 2018 року включно, пенсію в сумі 16940 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок) грн. 32 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, код ЄДРПОУ - 21366538) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати із сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО