Справа № 200/6902/20-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2021 року

Київ

справа №200/6902/20-а

адміністративне провадження №К/9901/41732/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Управління міського господарства» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

15 квітня 2021 року скаржник звернувся до суду касаційної інстанції з вказаною касаційною скаргою.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначаються підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не обґрунтовано підставу для оскарження судових рішень, на якій подається касаційна скарга.

Зокрема, у касаційній скарзі міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19, від 23.07.2020 року у справі №820/6440/16, від 19.05.2020 року у справі №825/389/17, від 21.05.2020 року у справі №802/1744/16-а, від 15.09.2019 року у справі №813/1066/16, від 16.04.2020 року у справі №810/734/17, від 16.04.2020 року у справі №520/1536/19, від 12.03.2019 року у справі №826/14489/16, від 26.03.2019 року у справі №826/5263/14.

В обґрунтування своїх доводів ГУ ДПС у Донецькій області зазначає, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, встановлений пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України), правову позицію щодо застосування якого викладено у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19. При цьому, зазначає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення 25.02.2021, тобто майже через три місяці після існування правової позиції, а тому така мала бути обов`язково врахована судом.

Колегія суддів вважає помилковими доводи скаржника в цій частині, оскільки, по-перше, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з цим позовом і суд апеляційної інстанції погодився з такою позицією суду першої інстанції, а по-друге, звернення до суду з позовом відбулося у липні 2020 року, тобто до зміни правової позиції щодо строку звернення до суду.

Інші постанови Верховного Суду скаржником приведено не у взаємозв`язку із висновками судів попередніх інстанцій, які на переконання скаржника, не відповідають правовій позиції Верховного Суду. Крім того, приведені скаржником наприкінці касаційної скарги витяги з цих постанов стосуються або загальних підходів щодо обставин, які можуть свідчити про нереальність господарських операцій, або правової оцінки встановлених судами обставин у взаємозв`язку із наданими сторонами доказами у конкретній справі. Тобто, такі не можуть свідчити про застосування судами попередніх інстанцій норм права без урахування висновків Верховного Суду, що суперечить пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішення, ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2021 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі №200/6902/20 повернуто скаржнику, як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень.

Звертаючись до суду касаційної інстанції вдруге з ідентичною касаційною скаргою, скаржник повторно не обґрунтував підстав касаційного оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Суд касаційної інстанції звертає увагу, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання уточненої касаційної скарги з належним обґрунтуванням підстав, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 328 КАС України підстав.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Управління міського господарства» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх