Справа № 640/14320/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Київ № 640/14320/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Лук`янець Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю "Д-І-М" Головного управління Державної податкової служби у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.04.2021 №1 та №1,
На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29 листопада 2021 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Д-І-М" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.04.2021 №1 та №1.

Обгрунтовуючи зміст позовних вимог позивач зазначив про те, що не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх протиправними, оскільки твердження відповідача щодо відсутності реальності господарських операцій з контраганентами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Адверфорс", Товариством з обмеженою відповідальністю "Дизайн Бюро Максимум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ювентус Пром" не відповідає дійсності та спростовується первинними, розрахунковими, податковими та іншими документами фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-І-М". Позивач вважає, що ним та його контрагентами виконані належним чином взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг та їх ооплат. Первинні документи, складені між позивачем та його контрагентами, за своєю формою та змістом складені у повній відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №640/14320/21, а також призначено підготовче засідання.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 25.06.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необгрунтованими, оскільки проведеною перевіркою, за наслідками якої складено акт перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384, встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, 198.6 ст.198, п. 201.1, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, заниження податку на додану вартість у загальній сумі 1 342 939 гри., в т.ч. по періодам: лютий, березень, квітень, травень, червень, жовтень 2017 року, лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, жовтень, листопад 2019 року та завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у рядку 19 у розмірі 12755 грн., в т.ч. по періодам: грудень 2019 року у сумі 12755,00 грн.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Адверфорс" відповідач зазначив про те, що до перевірки не надано первинні документи, а саме: акти приймання - передачі контрольних макетів, розробок, матеріалів про зміст реклами, візуалізованих макетів, дозволів на використання торгових знаків, логотипів та інших документів. До перевірки надано ефірні довідки по послугам надання реклами на радіо. Відповідно до ефірної довідки виданої за певний проміжок часу (місяць, день) відображено загальні показники проведення ефірів. Крім того, на деяких ефірних довідках, графіках трансляцій не зазначено замовника послуг. ТОВ «Адверфорс» відповідно до звітності платника та специфіку наданих послуг контрагенту постачальнику ТОВ «Д-І-М» не мало можливості надавати самостійно, адже у відповідних послуг по розміщенню рекламно-інформаційних матеріалів та виготовленню аудіо роликів відсутній творець (автор, виконавець, винахідник). До складу податкового кредиту віднесено суми ПДВ по податковим накладним, дані яких складено з порушенням заповнення в частині опису (номенклатури) послуг та їх кількість обсягу, також заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст, послугу, що постачається по податковим накладним. Перевіркою встановлено, що акти надання послуг мають загальний характер, не конкретизують об`єму надання послуг, не містять інформації, яка б детально розкривала зміст наданих послуг, характеризувала б послуги як інформаційно-консультаційні, калькуляцію визначення їх вартості, часові межі виконання тощо. Враховуючи наведену інформацію з них не можливо встановити економічну доцільність замовлення послуг, їх суть, використання отриманих послуг в господарській діяльності підприємства, та який економічний ефект отримано від використання цих послуг, та відповідно не свідчать про економічну обґрунтованість витрат на здійснення господарських операцій.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Дизайн бюро Максимум" відповідач зазначив про те, що перевіркою встановлено неможливість здійснення ТОВ «Дизайн бюро Максимум» (код 33829356) господарської діяльності у відповідності до визначення пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України та частин першої і другої ст. 3 та частини першої ст. 43 Господарського кодексу України, адже за результатами проведеного аналізу наявної у базах даних ДФС інформації встановлено, що ТОВ «Дизайн бюро Максимум» не має необхідних умов для здійснення господарської діяльності у сфері надання послуг через відсутність матеріальних та технічних ресурсів, інших об`єктів нерухомості, земельних ділянок, основних засобів, обладнання, транспортних засобів, а також незначна кількість трудових ресурсів та персоналу. Згідно з даними звітності, що подана підприємством до ДПС з 01.01.2017 по дату складання акта перевірки, ТОВ «Дизайн бюро Максимум» не отримувало послуги з оренди обладнання та приміщення, опалення, водо-, тепло- постачання, тощо. Відсутність таких витрат є одним із свідчень фактичної неможливості здійснення господарської діяльності суб`єкта господарювання. Крім того, до складу податкового кредиту віднесено суми ПДВ по податковим накладним, дані яких складено з порушенням заповнення в частині опису (номенклатури) послуг та їх кількісті, обсягу, та заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст, послугу, що постачається. За сукупністю вищевикладених матеріалів, на думку відповідача, перевіркою не підтверджується реальність проведення господарських операцій між ТОВ «Дизайн бюро Максимум» та ТОВ «Д-І-М». Перевіркою встановлено документування операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Ювентус Пром" відповідач зауважив, що в ході проведення перевірки ТОВ «Д-І-М» до перевірки не надано первинні документи, а саме: акти виконанних робіт відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ «Д-І-М» з номенклатурою «Розміщення контекстної реклами на веб-сайті facebook.com». Крім того, під час проведення перевірки позивачем не було надано первинні документи, які підтверджували б розміщення реклами замовника на веб-сайті: акти приймання - передачі рекламної продукції ТОВ «Д-І-М» на адресу ТОВ «Ювентус Пром» (код 42488713) для розміщення конкретної реклами для замовника ТОВ «Д-І-М» на веб-сайті facebook.com. акти приймання - передачі контрольних макетів, розробок, матеріалів про зміст реклами, аудіо та відеороликів, візуалізованих макетів, дозволів на використання торгових знаків, логотипів та інших документів, у зв`язку з чим неможливо встановити тип реклами, яка надавалась ТОВ «Ювентус Пром».

Позивачем 10.08.2021 подано до суду відповідь на відзив, в якій останній вказав на те, що за своїм змістом відзив відповідача повністю відповідає описовій частині порушення, викладеного в акті перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384, з висновками якого позивач не погоджується. Позивач вважає, що наявність або відсутність обов`язку у ТОВ "Адверфорс", ТОВ "Дизайн Бюро Максимум", ТОВ "Ювентус Пром" подавати до контролюючого органу податкові декларації з екологічного, земельного та транспортного податку не має жодного відношення до характеру рекламних послуг, які надавалися позивачу в періодах, що перевірялися. Крім того, позивачем наголошено на тому, що в акті перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384 відсутня будь-яка негативна інформація щодо контрагентів позивача (інформація про наявність кримінальних проваджень за ст. 212, 205-1 КК України, неподання податкової звітності, відсутність ресурсів для здійснення діяльності тощо). Податкові накладні ТОВ "Адверфорс", ТОВ "Дизайн Бюро Максимум", ТОВ "Ювентус Пром" по взаємовідносинам з позивачем безперешкодно зареєстровані в ЄРПН. Фактом реєстрації податкових накладних контролюючий орган підтверджує відсутність будь-яких претензій (ознак ризиковості) до контрагентів позивача чи у розрізі до конткретної господарської операції, що відбулась за їх участі та яка відображена в такій податковій накладній, а також про відсутність сумнівів у виконанні вказаними суб`єктами господарювання свого податкового обов`язку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №640/14320/21 до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду справи судом оголошувались перерви та розгляд справи відкладався у відповідності із приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача у судовому засіданні 29.11.2021 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі; відповідач явку свого представника не забезпечив.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 29.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень від 17.03.2020 №418/26-15-05-01-01, №419/26-15-05-01-01, №483/26-15-05-03-05, №492/26-15-05-06-05, №2149/26-15-05-09-01 та направлень від 10.02.2021 №2616/26-15-07-01-04, №2615/26-15-07-01-01, №2620/26-1507-03-05, №2617/26-15-07-09-06, №2619/26-15-07-07-01, №2618/26-15-07-10-03 Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Д-І-М".

За результатом проведеної перевірки посадовими особами контролюючого органу складено Акт від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384, в якому зафіксовано наступні порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Д-І-М":

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.1, пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено заниження податку на додану вартість у загальній сумі 1 342 939 грн., в т.ч. по періодам: лютий 2017 року у сумі 81 844 грн.; березень 2017 року у сумі 60887 грн.; квітень 2017 року у сумі 15916 грн.; травень 2017 року у сумі 120868 гри.; червень 2017 року у сумі 63287 грн.; жовтень 2017 року у сумі 141121 грн.; лютий 2018 року у сумі 164770 грн.; квітень 2018 року у сумі 52304 грн.: травень 2018 року у сумі 9974 грн.; червень 2018 року у сумі 46943 грн.; липень 2018 року у сумі 13107 грн.; серпень 2018 року у сумі 1073 грн.; вересень 2018 року у сумі 77939 грн.: жовтень 2018 року у сумі 13991 грн.; січень 2019 року у сумі 50344 грн.; лютий 2019 року у сумі 124248 грн.; березень 2019 року у сумі 91435 грн.; квітень 2019 року у сумі 68604 грн.; травень 2019 року у сумі 46829 грн.; червень 2019 року у сумі 61231 грн.; жовтень 2019 року у сумі 22869 грн.; листопад 2019 року у сумі 1.3279 грн. та завищено «від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» у рядку 19 у розмірі 12755 грн., в т.ч, по періодам: грудень 2019 року у сумі 12755 гривень;

- п. 134.1 ст.134 , п.46.1 ст.46, п. 49.1, п.49.2, пп. 49.18.2, п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, ТОВ «Д-І-М» не подано податкову звітність, а саме: додаток РІ до декларацій з податку на прибуток за І кв. 2019 року;

- п. 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», із змінами та доповненнями, пп. 4.3.6 п. 4.3 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449, щодо несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску в бюджет за період з 21.03.2017 по 31.12.2019.

На підставі висновків Акта перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384 Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві прийнято податкові повідомлення-рішеннявід 20.04.2021:

- №1, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Д-І-М» за грудень 2019 року зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість у розмірі 12755,00 грн.;

- №1, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Д-І-М» збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 678 674,00 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями в сумі 1342 939,00 грн., за штрафними санкціями в сумі 335 735,00 грн.

Не погоджуючись із висновками Акта перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384 та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 20.04.2021 №1 та №1, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодексу України (далі - ПК України).

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що "господарська діяльність" - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з Акта перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384, за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 ТОВ "Д-І-М" задекларовано в рядку 01 декларацій "Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" у сумі 187684 449,00 грн.

Перевіркою відображених у рядку 01 декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій щодо залучення фізичних та юридичних осіб на придбання об"єктів нерухомості замовника, надання рекламних послуг, надання послуги щодо оренди й експлуатування власної чи взятої у лізинг нерухомості.

Перевіркою повноти визначення різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, згідно наданих до перевірки документів, встановлено, що до складу різниць відносились - сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу ІІІ Податкового кодексу України), сума розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 статті 138 розділу III Податкового кодексу України (пункт 138.2 статті 138 розділу III Податкового кодексу України), сума залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності,у разі ліквідації або продажу такого об`єкта (пункт 138.1 етапі 138 розділу III Податкового кодексу України), сума залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень статті 138 розділу III Податкового кодексу України, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта (пункт 138.2 статті 138 розділу Ш Податкового кодексу України), сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 етапі 140 розділу III Податкового кодексу України).

В порушення п. 134.1 ст. 134 , п.46.1 ст.46, п. 49.1, п.49.2, пп. 49.18.2, пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПКУ, ТОВ «Д-І-М» не подано податкову звітність, а саме: додаток РІ до декларацій з податку на прибуток за І кв. 2019 року.

В ході проведення перевірки було встановлено, що ТОВ «Д-І-М» порушено «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 та Законом України від 16.07.1999 996-XTV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у зв`язку з тим, що при реалізації відповідних наданих робіт, послуг відсутні специфікації, деталізації до відповідних актів наданих робіт (послуг), що в свою чергу відповідно до ст. 188 ПКУ не вплинуло на заниження податкових зобов`язань, відображених у рядку 1 Декларацій операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац 2 пункту 44.1 статті 44 ПК України).

Згідно підпунктів 16.1.2 та 16.1.3 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Згідно пункту 23.2 статті 23 ПК України база оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону №996-ХІV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансові України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення), "господарські операції" - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 Закону №996-ХІV).

Аналіз вищевикладених норм Закону №996-ХІV та норм Положення свідчить про те, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходу, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно зі статтею 178 цього Кодексу.

Статтею 216 Цивільного кодексу України визначено, що платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з урахуванням положень цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.

Разом з тим, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, якщо податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як встановлено судом, протягом періоду, охопленого податковою перевіркою відповідно до Акта від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384, позивач здійснював господарські операції з контрагентами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Адверфорс", Товариством з обмеженою відповідальністю "Дизайн Бюро Максимум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ювентус Пром".

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Адверфорс", суд зазначає наступне.

Відповідно до Договору про надання рекламно - інформаційних послуг від 15.02.2017 №1502, укладеного між ТОВ «Д-І-М» (замовник) та ТОВ «Адверфорс» (виконавець), замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання рекламних послуг, а саме: розборбка макетів будь-якого формату для видавницт, преси, зовнішньої реклами, іншої поліграфічної продукції (буклети, брошури, листівки, візитівки. бланки та інше), розробка створення PR-статей, рекламних тестів, фірмового стилю, написанню сценаріїв родаків і кліпів для радіо і телебачення, розробка WEB-сайтів та іншого роду реклами в мережі інтернет, медіа планування і розміщення рекламних матеріалів Замовника в пресі, на транспорті, бігбордах та інших носіях зовнішньої реклами, в метрополітені, Інтернеті, на радіо- і телеканалах, а також в інших ЗМІ (засобах масової інформації), проведення конференцій, фуршетів, семінарів, та інших громадських заходів.

Як зазначив позивач, під час господарських взаємовідносин з ТОВ «Адверфорс» за перевіряємий період він отримував послуги з розміщення рекламно-інформаційних матеріалів щодо житлових комплексів "Автограф", "А 52", "Метрополіс", "Новий автограф", "Парк Лейк Сіті", на радіостанціях, телебаченні, пресі, друк бордів.

Після закінчення рекламної компанії в ефірах радіостанцій виконавець надав замовнику звіти у формі ефірних довідок.

Суд зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При цьому, в першу чергу потрібно, щоб такі документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, адже за відсутності таких документів (ненадання їх до перевірки) неможливо перевірити реальність таких операцій, правильність обчислення та сплати сум податкових (грошових) зобов`язань.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суд враховує, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, позивач повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо наявності матеріальних та трудових ресурсів для проведення відповідного виду діяльності, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

На підтвердження позиції щодо реальності проведення госоподарських операцій за перевіряємий період з ТОВ "Адвефорс" до матеріалів справи долучено копії наступних документів:

- копії актів надання послуг від 31.03.2017 №41 на загальну суму 171 782, 17 грн., від від 30.04.2017 №48 на загальну суму 193539,1 грн., від 21.04.2017 №47 на загальну суму 32041,5 грн., від 30.04.2017 №56 на загальну суму 212 924,27 грн., від 16.05.2017 №69 на загальну суму 38000,00 грн., від 30.04.2017 №54 на загальну суму 212 924,27 грн., №57 на загальну суму 217 244,24 грн., від 31.05.2017 №71 на загальну суму 170 301,62 грн., №72 на загальну суму 170 301,62 грн., від 30.06.2017 №86 на загальну суму 217 200,00 грн., від 31.07.2017 №106 на загальну суму 79440,00 грн., від 30.09.2017 №139 на загальну суму 258600,00 грн., від 25.10.2017 №151 на загальну суму 398992, від 30.04.2018 №42 на загальну суму 253 980,41 грн., №36 на загальну суму 59844,00 грн., від 31.05.2018 №44 на загальну суму 59844,00 грн., від 15.06.2018 №55 на суму 2160,00 грн., №56 на суму 4200,00 грн., №57 на суму 5184,00 грн., від 30.06.2018 №62 на суму 254633,18 грн., №63 на суму 5880,00 грн., від 11.07.2018 №67 на суму 6580 грн., від 21.08.2018 №84 на суму 2350,00 грн., від 31.07.2018 №74 на суму 1500,00 грн., №75 на суму 1850,00 грн., №76 на суму 68710,08 грн., від 10.08.2018 №83 на суму 1850,00 грн., від 21.08.2018 №89 на суму 2240,00 грн., від 30.09.2018 №98 на суму 293 257,80 грн. від 10.09.2018 №93 на суму 11900,00 грн.

Факт надання виконавцем послуг, крім наданих актв виконаних робі, підтверджується також ефірними довідками (графіками трансляцій):

- ефірна довідка №1193.17-1, період трансляції з 20.03.2017 до 31.03.2017;

- ефірна довідка №1193.17-2, період трансляції з 20.03.2017 до 31.03.2017;

- ефірна довідка №1193.17-3, період трансляції з 20.03.2017 до 31.03.2017;

- ефірна довідка №1193.17-4, період трансляції з 20.03.2017 до 31.03.2017;

- ефірна довідка №363.19-1, період трансляції з 05.02.2019 по 20.02.2019 тощо;

У зв`язку з наданням послуг (отримання оплати) було складено та зареєстровано наступні податкові накладні: № 18 від 30.03.2017 року; № 15 від 23.03.2017 року; № 1 від 13,04.2017 року; № 9 від 13.04.2017 року; № 20 від 20.04.2017 року; № 18 від 20.04.2017 року; № 22 від 27.04.2017 року: № 8 від 13.05.2017 року; № 9 від 13.05.2017 року; № 1 від 01.06.2017 року; № 19 від 23.06.2017 року; № 5 від 17.08.2017 року; № 10 від 21.09.2017 року; № 2 від 02.10.2017 року; № 17 від 27.10.2017 року; № 18 від 27.10.2017 року; № 16 від 23.11.2017 року;№ 17 від 23.11.2017 року; № 1 від 09.02.2018 року; № 5 від 05.04.2018 року; № 7 від 13,04.2018 року; № 9 від 25.05.2018 року; № 9 від 18.06.2018 року; № 2 від 08.06.2018 року; № 3 від 08.06.2018 року; № 4 від 08.06.2018 року; № 6 від 15.06.2018 року; № 13 від 27.06.2018 року; № 9 від 20.07.2018 року; № 8 від 20.07.2018 року; № 1 від 06.07.2018 року; № 10 від 20.07.2018 року; № 5 від 16.08.2018 року; № 4 від 16.08.2018 року; № 2 від 07.08.2018 року; № 15 від 19.09.2018 року; № 3 від 06.09.2018 року; № 13 від 19.09.2018 року;№ 14 від 19.09.2018 року; № 18 від 30.09.2018 року; № 2 від 06.09.2018 року; № 10 від 13.09.2018 року; № 16 від 31.10.2018 року; № 16 від 28.12.2018 року; № 15 від 29.01.2019 року; № 8 ві 18.02.2019 року; № 9 від 18.02.2019 року; № 12 від 21.02.2019 року; № 14 від 22.02.2019 року; № 13 від 21.02.2019 року; № 19 від 27.02.2019 року; № 9 від 20.03.2019 року; № 11 від 31.03.2019 року; № 12. від 31.03.2019 року; № 10 від 26.04.2019 року; № 7 від 30.05.2019 року; № 8 від 30.05.2019 року: № 4 від 20.06.2019 року; № 8 від 28.10.2019 року; № 12 від 30.06.2019 року; № 1 від 01.11.2019 року.

Факт оплати ТОВ «Д-І-М» наданих послуг ТОВ «Адвефорс» відповідачем не заперечується та підтверджується наступними платіжними дорученнями: №323 від 23.03.2017 року на суму 171782,17 грн.; №358 від 30.03.2017 року на суму 193539,10 грн.; № 438 від 13.04.2017 року на суму 32041,50 грн.; № 439 від 13.04.2017 року на суму 212924,27 грн.; № 463 від 20.04.2017 року на суму 38000,00 грн.; № 462 від 20.04.2017 року на суму 62971,90 грн.: № 507 від 27.04.2017 року на суму 217244,24 грн.; № 570 від 12.05.2017 року на суму 170301,62 грн.; № 100 від 01.06.2017 року на суму 217200,00 грн.; № 200 від 23.06.2017 року на суму 79440,00 гри.; № 538 від 17.08.2017 року на суму 52787,45 грн.; № 736 від 21.09.2017 року на суму 258600,00 грн.; № 800 від 02.10.2017 року на суму 398992,44 грн.; № 988 від 27.10.2017 року на суму 154907,12 грн.; № 987 від 27.10.2017 року на суму 172093,14 грн.;№ 11.61 від 23.11.2017 року на суму 274718,22 грн.; № 28 від 23.11.2017 року на суму 272801,82 грн.;№ 1019І від 09.02.2018 року на суму 250441,77 грн.; № 80238 від 05.04.2018 року на суму 253980,41 грн.; № 80251 від 13.04.2018 року на суму 59844,00 грн.; № 80303 від 25.05.2018 року на суму 59844,00 грн.; № 80333 від 08.06.2018 року на суму 5184,00 грн.; № 700 від 08.06.2018 року на суму 4200,00 грн.; № 701 від 08.06.2018 року на суму 2160,00 грн.; № 80345 від 15.06.2018 року на суму 9600,00 грн.; № 80349 від 18.06.2018 року на суму 254633,18 грн.; № 1018 від 20.07.2018 року на суму 1850,00 грн.; № 1019 від 20.07.2018 року на суму 1500,00 грн.; № 842 від 27.06.2018 року на суму 5880,00 грн.; № 80378 від 06.07.2018 року на суму 6580,00 грн.; № 1020 від 20.07.2018 року на суму 68710,08 грн.; № 1121 від 07.08.2018 року на суму 1850,00 грн.; № 80475 від 16.08.2018 року на суму 2240,00 грн.; № 80500 від 06.09.2018 року на суму 11900,00 грн.; № 80499 від 06.09.2018 року на суму 146628,90 грн.; № 80559 від 13.09.2018 року на суму 146628,90 грн.; № 1395 від 19.09.2018 року на суму 83034,77 грн.; № 80570 від 19.09.2018 року на суму 46926,00 грн.; № 1394 від 19.09.2018 року на суму 1800,00 грн.; № 1470 від 05.10.2018 року на суму 30715,20 грн.;№ 1891 від 19.11.2018 року на суму 83946,01 грн.; № 2160 від 28.12.2018 року на суму 157182,18 грн.;№ 25317 від 29.01.2019 року на суму 144883,81 грн.; № 112709 від 21.02.2019 року на суму 2712,00 грн.; №112732 від 27.02.2019 року на суму 221433,40 грн.;№ 112710 від 21.02.2019 року на суму 100000,00 грн.; №112728 від 22.02.2019 року на суму 123707,95 грн.;№ 112806 від 02.04.2019 року на суму 254376,22 грн.; № 80476 від 16.08.2018 року на суму 2350,00 грн.; № 381 від 22.07.2019 року на суму 127405,68 грн.; № 297 від 21.02.2019 року на суму 100000,00 грн.; № 420 від 27.02.2019 року на суму 26222,40 грн.; № 729 від 02.04.2019 року на суму 10000,00 грн.; № 922 від 26.04.2019 року на суму 237912,90 грн.: № 1586 від 11.07.2019 року на суму 239339,60 грн.; № 631 від 20.03.2019 року на суму 223160,23 грн.; № 121473 від 30.05.2019 року на суму 167801,40 грн.: № 1179 від 30.05.2019 року на суму 113169,90 грн.: № 1405 від 20.06.2019 року на суму 128044,80 грн.; № 1246 від 28.10.2019 року на суму 132 212,86 грн.; № 1485 від 22.11.2019 року на суму 1.56 662,35 гривень.

Разом з тим, зазначені господарські операції відображенні в регістрах бухгалтерського обліку (картки рахунку 631 за період січень 2017 - грудень 2019 років), про що було зазначено відповідачем в Акті перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384.

Відповідачем в Акті перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384 зазначено про те, що у періоді здійснення фінансово-господарських операцій засновниками ТОВ "Адверфорс" (код 39200017) значиться ОСОБА_1 за період з 30.04.2014 по дату акта перевірки з сумою в статутному фонді 50 грн., тобто 50%, а також засновник ОСОБА_2 за період 30.04.2014 по дату акта перевірки з сумою в статутному фонді 50 грн., тобто 50%. Останню звітність з ПДВ подано за лютий 2021 року з нульовими показниками. Починаючи з лютого 2020 року ТОВ "Адверфорс" подає до ДПС декларації з податку на додану вартість з нульовими показниками.

Товариство подавало фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2017, 2018, 2019 роки, в яких відображено відсутність основних засобів на ТОВ "Адверфорс".

Згідно відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за 2017, 2018, 2019 олки, штатна чисельність працюючих складає 3 особи. А саме: директор - ОСОБА_2 , засновник - ОСОБА_1 , працівник - ОСОБА_3 .

Перевіркою встановлено неможливість здійснення ТОВ "Адверфорс" (код 39200017) господарської діяльності у відповідності до визначення пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України та частин першої і другої ст. 3 та частини першої ст.43 Господарського кодексу України, що, за посиланням контролюючого органу, підтверджується наступними фактами:

- за результатами проведеного аналізу наявної у базах даних ДФС інформації встановлено, що ТОВ "Адверфорс" не має необхідних умов для здійснення господарської діяльності у сфері надання послуг через відсутність матеріальних та технічних ресурсів, інших об`єктів нерухомості, земельних ділянок, основних засобів, обладнання, транспортних засобів, а також не значна кількість трудових ресурсів та персоналу;

- згідно з даними звітності, що подана підприємством до ДПС з дати реєстрації по дату акта, ТОВ "Адверфорс" не отримувало послуги з оренди обладнання та приміщення, опалення, водо-, тепло- постачання, тощо.

ТОВ "Адверфорс" відповідно до звітності платника та специфіку наданих послуг контрагенту постачальнику ТОВ «Д-І-М» не мало можливості надавати самостійно, адже у відповідних послуг по розміщенню рекламно-інформаційних матеріалів та виготовленню аудіо роликів відсутній творець ( автор, виконавець, винахідник).

На думку контролюючого органу, складені ТОВ "Адверфорс" первинні документи на реалізацію послуг для ТОВ "Д-І-М" не опосередковувалися реальним рухом активів, а за сукупністю вищевикладених матеріалів, перевіркою не підтвержується реальність проведення господарських операцій між ТОВ "Адверфорс" та ТОВ "Д-І-М".

Суд з такими висновками контролюючого органу, зазначеними в Акті перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384, не погоджується та звертає увагу на те, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Позивач як платник податків самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплату лише ним самим податку до бюджету відповідно до законодавства України. Він не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового або іншого законодавства, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього контрагента, а не сумлінного платника податків.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд в постанові від 08.05.2018 у справі №815/3526/17.

Крім того, згідно висловленої Верховним Судом у постановах від 05.02.2019 року по справі № 822/2373/17, від 18 квітня 2019 року у справі №813/4430/14 правової позиції, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Суд додатково звертає увагу, що Договір про надання рекламно - інформаційних послуг від 15.02.2017 №1502, укладений між ТОВ «Д-І-М» та ТОВ «Адверфорс», в судовому порядку недійсним не визнавався, а матеріалами справи підтверджується його виконання.

При цьому, відповідач, окрім посилання в Акті перевірки на нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "Адвефорс", жодного доказу на спростовування позиції позивача не надав.

Таким чином, на думку суду, надані позивачем докази по взаємовідносинах з ТОВ "Адверфорс" повністю відображають суть та реальність господарських операцій. При цьому акт перевірки не містить посилань на обставини, за якими суд може визнати господарську операцію такою, що зафіксована лише формально - невідповідність ціни, нереальність виконання угоди чи її укладення, тощо.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Дизайн Бюро Максимум", суд зазначає наступне.

За посиланням позивача, ТОВ "Дизайн Бюро Максимум" надавалися послуги ТОВ "Д-І-М" з розміщення рекламно-інформаційних матеріалів ЖК А-52, ЖК Автограф на радіостанціях (Люкс ФМ, Радіо 24, Шансон, Бізнес радіо, Радіо Перець, DJ FM, Любимое радио, Просто радіо).

Так, на підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ "Дизайн Бюро Максимум" до матеріалів справи долучено наступні документи:

- Акти здачі приймання - передачі робіт (надання послуг) № 28 від 09.02.2017 року на загальну суму 129423,84 гривень, у т.ч. ПДВ 21570,64 гривень; № 24 від 28.02.2017 року на загальну суму 143 998,42 гривень, у т.ч. ПДВ 23999,74 гривень; № 38 від 14.03.2017 року на загальну суму 217640,06 гривень, у т.ч. ПДВ 36273,34 гривень;

- податкові накладні №1 від 02.02.2017 року на загальну суму 129423,84 гривень, у т.ч. ПДВ 21570,64 гривень; № 12 від 10.02.2017 року на загальну суму 143 998,42 гривень, у т.ч. ПДВ 23999,74 гривень; № 16 від 23.03.2017 року на загальну суму 217640,06 гривень, у т.ч. ПДВ 36273,34 гривень;

- платіжні доручення № 121 від 02.02.2017 року в сумі 129423,84 грн.; № 240 від 23.02.2017 року в сумі 217640,06 гривень; № 158 від 10.02.2017 року в сумі 143998,42 гривень.

Однак, на переконання суду, надання ТОВ "Дизайн Бюро Максимум" послуг ТОВ "Д-І-М" з розміщення рекламно-інформаційних матеріалів ЖК А-52, ЖК Автограф на радіостанціях (Люкс ФМ, Радіо 24, Шансон, Бізнес радіо, Радіо Перець, DJ FM, Любимое радио, Просто радіо) не підтверджується у рзумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з ненаданням та, як наслідок, відсутністю договорів про надання вказаних послуг.

Також відповідно до податкових накладних, що отримані від постачальника ТОВ «Дизайн Бюро Максимум» задекларовано суму податкового кредиту на суму 81843,72 грн., згідно наданих під час перевірки актів надання послуг сума податкового кредиту становить 60273,08 грн. При цьому, інших акти до перевірки надано не було.

Крім того, суд зазначає, що хоч договір і не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, однак дає можливість встановити намір виконання дій (операцій) виходячи із наданих позивачем первинних документів.

Суд, з урахуванням викладеного, враховує позицію відповідача стосовно того, що ТОВ "Д-І-М" до перевірки надано ефірні довідки та графік трансляцій по послугам надання реклами на радіо. Відповідно до ефірних довідок та графіків трансляцій, виданий за певний проміжок часу (місяць, день) відображеного загальні показники проведення ефірів. Крім того, на деяких ефірних довідках, графіках трансляцій не зазначено замовника послуг.

Варто відзначити, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.05.2020 у справі № 823/1538/16, адміністративне провадження № К/9901/37781/18.

За сукупністю вищевикладених матеріалів, наданими позивачем доказами не підтверджується реальність проведення господарських операцій між ТОВ "Дизайн Бюро Максимум" та ТОВ "Д-І-М".

Таким чином, суд погоджується з висновками контролюючого органу щодо порушення позивачем пункту 44.1 ст. 44, п. 198.3 ст.198, п. 201.1, пункт 201.10 статті 201 ПКУ, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 1 309 228 грн., в тому числі по періодах: лютий 2017 року у сумі 81 844 грн.; березень 2017 року у сумі 60887 грн.; квітень 2017 року у сумі 93864 грн.; травень 2017 року у сумі 56767 грн.; червень 2017 року у сумі 49440 грн.; серпень 2017 року у сумі 8798 грн.; вересень 2017 року у сумі 43100 грн.; жовтень 2017 року у сумі 120999 грн.; листопад 2017 року у сумі 91253 грн.; лютий 2018 року у сумі 41740 грн.; квітень 2018 року у сумі 52304 грн.; травень 2018 року у сумі 9974 грн.; червень 2018 року у сумі 46943 грн.; липень 2018 року у сумі 13107 грн,; серпень 2018 року у сумі 1073 грн.; вересень 2018 року у сумі 77939 грн.; жовтень 2018 року у сумі 13991 грн.; грудень 2018 року у сумі 26197 грн.; січень 2019 року у сумі 24147 грн.; лютий 2019 року у сумі 116914 грн.; березень 2019 року у сумі 81256 грн.; квітень 2019 року у сумі 39652 грн.; травень 2019 року у сумі 46829 грн,; червень 2019 року у сумі 61231 грн.; жовтень 2019 року у сумі 22869 грн.; листопад 2019 року у сумі 26110 гривень.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Ювентус Пром", суд зазначає наступне.

Як зазначено в Акті перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384, до складу податкового кредиту віднесено податкові накладні, що отримані від постачальника ТОВ "Ювентус Пром".

Під час перевірки ТОВ "Д-І-М" не було надано актів виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно наданої до перевірки картки рахунку 361 по контрагенту ТОВ "Ювентус Пром", станом на 31.12.2019 не встановлено кредиторської чи дебіторської заборгованості.

Станом на дату складання акта перевірки ТОВ "Ювентус Пром" перебуває на обліку в 581. Свідоцтво платника ПДВ від 01.11.2018 за №200424255, статус - анульовано.

Крім того, в ході проведення перевірки ТОВ "Д-І-М" до перевірки не надано первинні документи, а саме: акти виконаних робіт відповідно до податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "Д-І-М".

Крім того, не надано первинні документи, які підтверджували б розміщення реклами замовника на веб-сайті: акти приймання - передачі рекламної продукції ТОВ «Д-І-М» на адресу ТОВ «Ювентус Пром» (код 42488713) для розміщення конкретної реклами для замовника ТОВ «Д-І-М» на веб-сайті facebook.com, акти приймання - передачі контрольних макетів, розробок, матеріалів про зміст реклами, аудіо та відеороликів, візуалізованях макетів, дозволів на використання торгових знаків, логотипів та інших документів, у зв`язку з чим не можливо встановити, тип реклами, яка надавалась ТОВ «Ювентус Пром». Крім того, не надано інформації (звітів), яку саме контексну рекламу розміщували на веб-сайті facebook.com, звітів та аналітичних досліджень, щодо ефективності контекстної реклами яка визначається рейтингом кліків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Договору від 11.02.2019 №11-02/19, укладеного між ТОВ "Д-І-М" (замовник) та ТОВ "Ювентус Пром" (виконавець) останній надає позивачу послуги у сфері інформатизації: просування та створення реклами в мережі Facebook, відповідно до додатків до Договору та медіа плану, за додатково узгодженим зразком між виконавцем та замовником.

На підтвердження реальності господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Ювентус Пром" до суду надано наступні документи:

- копії актів надання послуг від 05.04.2019 №05/04-1, №05/04-2, від 28.02.2019 №32/02, №33/02, від 11.03.2019 №15/03;

- копії платіжних доручень від 01.07.2019 №121548, від 18.03.2019 №606, від 18.03.2019 №605, від 23.04.2019 №867;

- податкові накладні від 28.02.2019 №46, від 11.03.2019 №2, від 28.02.2019 №45, від 05.04.2019 №3, від 05.04.2019 №1.

Відповідно до податкових накладних, що отримані від постачальника ТОВ «Ювентус Пром» задекларовано суму податкового кредиту на суму 46465,66 грн. Актів виконаних робіт (наданих послуг) до перевірки не надано.

Надані позививачем документи не підтверджують умови виконання Договору від 11.02.2019 №11-02/19, оскільки у вказаних вище документах відсутні посилання на такий Договір.

Як зазначено в Акті перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384, в В ході проведення перевірки ТОВ «Д-І-М» до перевірки не надано первинних документів, а саме: актів виконанних робіт відповідно до податкових накладних виписаних на адресу ТОВ «Д-І-М» з номенклатурою «Розміщення контекстної реклами на веб-сайті facebook.com».

Крім того, не надано первинні документи, які підтверджували б розміщення реклами замовника на веб-сайті: акти приймання - передачі рекламної продукції ТОВ «Д-І-М» на адресу ТОВ «Ювентус Пром» (код 42488713) для розміщення конкретної реклами для замовника ТОВ «Д-І-М» на веб-сайті facebook.com. акти приймання - передачі контрольних макетів, розробок, матеріалів про зміст реклами, аудіо та відеороликів. візуалізованих макетів, дозволів на використання торгових знаків, логотипів та інших документів, у зв`язку з чим не можливо встановити, тип реклами, яка надавалась ТОВ «Ювентус Пром».

Крім того, не надано інформації (звітів), яку саме контексну рекламу розміщували на веб- сайті facebook.com, звітів та аналітичних досліджень, щодо ефективності контекстної реклами яка визначається рейтингом кліків (CTR).

Згідно до наданих до перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку перевіркою встановлено, що в податковому обліку витрати по придбаним від ТОВ «Ювентус Пром» послугам до складу витрат не включалися. Письмові пояснення щодо встановлених порушень посадовими особами позивача не надавались.

Як зазначив відповідач, за результатами проведеного аналізу наявної у базах даних ДФС інформації встановлено, що ТОВ «Ювентус Пром» не має необхідних умов для здійснення господарської діяльності у сфері надання послуг через відсутність матеріальних та технічних ресурсів, інших об`єктів нерухомості, земельних ділянок, основних засобів, обладнання, транспортних засобів, а також не значна кількість трудових ресурсів та персоналу; згідно з даними звітності, що подана підприємством до ДПС з 01.01.2017 по дату акта , ТОВ «Ювентус Пром» не отримувало послуги з оренди обладнання та приміщення, опалення, водо-, тепло- постачання, тощо.

При вирішені даного спору щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Ювентус Пром" суд враховує позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №814/788/14, від 30.11.2018 у справі №820/4698/17, від 14.02.2018 у справі №804/15887/14, згідно з якою інформація про ознаки фіктивної діяльності контрагента (як-то: податковий стан платника податків, відсутність необхідних та достатніх матеріально-технічних ресурсів та персоналу тощо), одержана контролюючим органом з його власних інформаційних систем, що не оформлена рішенням суб`єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації.

Отже, відповідно до матеріаліалів справи та висновків Акта перевірки 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384 позивач не спростував позицію контролюючого органу щодо порушення ТОВ "Д-І-М" п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, 198.6 ст.198, п. 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПКУ, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» по взаємовідносинам з ТОВ «Ювентус Пром», внаслідок чого позивачем завищено показники, задекларовані у рядку 10.1 Декларації з податку на додану вартість „Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою", що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 46 466 грн., в тому числі по періодах: лютий 2019 року у сумі 7335 грн.; березень 2019 року у сумі 10179 грн.; квітень 2019 року у сумі 28952 гривень.

З приводу доводів відповідача про те, що деяка первинна документація складена з порушенням вимог ЦКУ, суд звертає увагу, що відповідачем не навів конкретних порушень під час складання таких документів, які можуть вплинуть на нереальність чи реальність господарських операцій, адже Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17.

Разом з тим, проаналізувавши матеріали справи та встановивши реальність господарських операцій позивача з ТОВ "Адверфорс", суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.06.2020 у справі №817/1785/17, відповідно до якої встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій. Разом з тим, рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому.

З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення від 20.04.2021 №1 та №1, які були прийняті на підставі висновків Акта перевірки від 30.03.2021 №24529/Ж5/26-15-07-01-01/39219384, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки судом не встановлено, а матеріалами справи не підтверджено вищевикладені висновки у вказаном Акті перевірки в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-І-М" задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.04.2021 №1 та №1.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-І-М" (01014, м. Київ, вул. М. Соловцова, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 700,00 грн (двадцять дві тисячі сімсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2021.

Суддя Іщук І.О.