Справа № 460/8509/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2021 року м. Рівне №460/8509/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Морган Феніче" до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Морган Феніче" (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, Поліською митницею Держмитслужби була проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ «Морган Феніче» () дотримання вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товарів за МД від 09.07.2018 №UA204010/2018/015967, від 16.07.2018 №UA204010/2018/016495, від 07.08.2018 №UA204010/2018/018318, від 20.08.2018 №UA204010/2018/019283, від 10.09.2018 №UA204010/2018/021112, від 24.09.2018 №UA204010/2018/022376, від 08.10.2018 №UA204010/2018/024020, від 22.10.2018 №UA204010/2018/025407, від 02.11.2018 №UA204010/2018/026534, від 19.11.2018 №UA204010/2018/028008.За результатами перевірки складений акт від 19.05.2021 №22/7.13-19/33426845. На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №9 від 04.06.2021 та податкове повідомлення-рішення №9 від 04.06.2021.Перевірка проводилася у зв`язку із оформленням товарів за митними деклараціямивід 09.07.2018 №UA204010/2018/015967, від 16.07.2018 №UA204010/2018/016495, від 07.08.2018 №UA204010/2018/018318, від 20.08.2018 №UA204010/2018/019283, від 10.09.2018 №UA204010/2018/021112, від 24.09.2018 №UA204010/2018/022376, від 08.10.2018 №UA204010/2018/024020, від 22.10.2018 №UA204010/2018/025407, від 02.11.2018 №UA204010/2018/026534, від 19.11.2018 №UA204010/2018/028008та товаросупровідними документами щодо ввезення на митну територію України товарів для меблевого виробництва: фурнітура кріпильна виготовлена з пластмаси (код УКТ ЗЕД ); голка для втяжки (код УКТ ЗЕД ); стрічка ткана, ремінь еластичний (код УКТ ЗЕД та ); стрічка ремінна (код УКТ ЗЕД ); вузькі тканини, кант (стрічка) із синтетичних волокон, поліпропіленовий ремінь (код УКТ ЗЕД ); мотузка поліпропіленова (код УКТ ЗЕД ); питки гумові (код УКТ ЗЕД ), які випущено у вільних обіг на митній території України із застосуванням тарифної преференції за кодом «410» «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (Абзац перший частини першої статті 29 додатка 1-А (Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» (гр. 36 МД).Під час митного оформлення імпортованих товарівза наведеними вище митними деклараціями декларантом позивача було надано зовнішньоекономічний контракт, інвойси в яких зазначено, що товари, які поставляться є товарами преференційного походження з країн ЄС, сертифікати EUR.1, декларації про походження товарів та інші документи. При цьому, позивачем було сплачено в повному об`ємі всі обов`язкові митні платежі, подані всі необхідні документи для митного оформлення ввезеного товару, а самі сертифікати про походження товару EUR.1, які надавалися є чинними та не скасованими. Зважаючи на викладені обставини, просить позовні вимоги задовольнити та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Відповідач позов не визнав про що подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву вказує на те, що згідно даних АСМО «Інспектор» митне оформлення товарів проведено за 10 електронними МД типу ІМ40ДЕ та доданих до них декларантом документів, згідно яких ввезено на митну територію України товари для меблевого виробництва: фурнітура кріпильна виготовлена з пластмаси (код УКТ ЗЕД ); голка для втяжки (код УКТ ЗЕД ); стрічка ткана, ремінь еластичний (код УКТ ЗЕД та ); стрічка ремінна (код УКТ ЗЕД ); вузькі тканини, кант (стрічка) із синтетичних волокон, поліпропіленовий ремінь (код УКТ ЗЕД ); мотузка поліпропіленова (код УКТ ЗЕД ); нитки гумові (код УКТ ЗЕД 604100000), які випущено у вільних обіг на митній території України із застосуванням тарифної преференції за кодом «410» «Товари, що ввозяться в 'країну та походять з країн ЄС (Абзац перший частини першої статті 29додатка 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» (гр. 36 МД).Підставою для застосування ТОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ» преференційних ставок ввізного мита стали інвойс/декларації про походження складені на інвойсах №Е24/07/2018 від 05.07.2018, №Е25/07/2018 від 12.07.2018, №Е30/08/2018 від 02.08.2018, №Е32/08/2018 від 17.08.2018, №Е34/09/2018 від 05.09.2018, №Е36/09/2018 від 20.09.2018, №Е/38/10/2018 від 04.10.2018, №Е41/10/2018 від 18.10.2018 та сертифікати з перевезення товару EUR.1 від 31.10.2018 №PL/MF/AN 0134446 від 15.11.2018 №PL/MF/AN 0147419.Умовно нараховано мито (код платежу - 020, спосіб сплати - 06) в сумі 87 310,43 грн.Департаментом адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України на звернення Рівненської митниці ДФС від (27.11.2018 №9025/34/17-70-19) направлено запит до уповноваженого органу Польщі щодо підтвердження автентичності та правильності декларацій інвойс, складених на інвойсах, та сертифікатів з перевезення товару EUR.1, поданихТОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ» до митного оформлення за митними деклараціями, вказаними в Додатку 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною.Листом уповноваженого органу Республіки Польща від 24.09.2020 №2401- ІОА1.4331.78 повідомлено, що митні органи Республіки Польщі підтверджують достовірність інвойсів №Е24/07/2018 від 05.07.2018, №Е25/07/2018 від12.07.2018, №Е30/08/2018 від 02.08.2018, №Е32/08/2018 від 17.08.2018, №Е34/09/2018 від 05.09.2018, №Е36/09/2018 від 20.09.2018, №Е/38/10/2018 від 04.10.2018, №Е41/10/2018 від 18.10.2018 та сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 31.10.2018 №PL/MF/AN 0134446 від 15.11.2018 №PL/MF/AN 0147419.Однак, у відповідності до Доповнення І «Визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однією сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, з іншої сторони, товари вказані в деклараціях про походження та сертифікатах з перевезення EUR. 1 не підпадають під преференційний режим. В ході проведення перевірки експортер товарів не надав жодних доказів чи документів, що дозволяють застосувати преференційні правила походження товарів.Враховуючи вищевикладене, уповноваженим органом Польщі не підтверджено преференційне походження товарів зазначених у рахунках-фактурах, на яких складені декларації інвойси/декларації про походження та сертифікатах з перевезення товару EUR. 1.Враховуючи зазначене, за результатами проведення документальної невиїзної перевірки прийнято рішення про неправомірність застосування підстав для надання (отримання) пільги і звільнення від оподаткування за преференцією «410» та сплати ввізного мита за зниженим (тарифна преференція) рівнем ставки ввізного мита, передбаченого Угодою для товарів, що імпортуються з території ЄС та мають преференційне походження, і задекларованого позивачем згідно митної декларації та, з врахуванням належної ставки ввізного мита розраховано суму заниження податкових зобов`язань позивача на загальну суму 281 047,00 грн. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив в якому відхиляє доводи відзиву з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив в якому на спростування відповіді позивача навидить аргументи, тотожні наведеним у відзиві.

Ухвалою суду від 29.06.2021 позовна заява залишалася без руху та позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Ухвалою суду від 17.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 03.12.2021 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши позовну заяву, відзив та матеріали справи, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході розгляду справи за митними деклараціями від 09.07.2018 №UA204010/2018/015967, від 16.07.2018 №UA204010/2018/016495, від 07.08.2018 №UA204010/2018/018318, від 20.08.2018 №UA204010/2018/019283, від 10.09.2018 №UA204010/2018/021112, від 24.09.2018 №UA204010/2018/022376, від 08.10.2018 №UA204010/2018/024020, від 22.10.2018 №UA204010/2018/025407, від 02.11.2018 №UA204010/2018/026534, від 19.11.2018 №UA204010/2018/028008та товаросупровідними документами декларантом позивач було подано до митного оформлення України товари для меблевого виробництва: фурнітура кріпильна виготовлена з пластмаси (код УКТ ЗЕД ); голка для втяжки (код УКТ ЗЕД ); стрічка ткана, ремінь еластичний (код УКТ ЗЕД та ); стрічка ремінна (код УКТ ЗЕД ); вузькі тканини, кант (стрічка) із синтетичних волокон, поліпропіленовий ремінь (код УКТ ЗЕД ); мотузка поліпропіленова (код УКТ ЗЕД ); питки гумові (код УКТ ЗЕД ), які випущено у вільних обіг на питній території України із застосуванням тарифної преференції за кодом «410» «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (Абзац перший частини першої статті 29 додатка 1-А (Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони)» (гр. 36 МД).

До митного оформлення позивачем надано копію зовнішньоекономічного контракту від 02.08.2013 №020813-М з додатками, інвойси №Е24/07/2018 від 05.07.2018, №Е25/07/2018 від 12.07.2018, №Е30/08/2018 від 02.08.2018, №Е32/08/2018 від 17.08.2018, №Е34/09/2018 від 05.09.2018, №Е36/09/2018 від 20.09.2018, №Е/38/10/2018 від 04.10.2018, №Е41/10/2018 від 18.10.2018, декларації про походження та сертифікати з перевезення товару EUR.1 від 31.10.2018 №PL/MF/AN 0134446 від 15.11.2018 №PL/MF/AN 0147419, міжнародні товарно-транспортні накладні CMR (Т-1, а.с.59-164).

Як встановлено судом з інвойсу №Е/25/07/2018 згідно інформації експортера, товари (позиція 1-7) є преференційного походження з Польщі. Позиції 8-12 країна походження Китай (Т-1, а.с.180-183).

Згідно інвойсу №Е/30/08/2018 товари (позиція 1-6) є преференційного походження з Польщі. Позиції 7-10 країна походження Китай (Т-1, а.с.184-187).

Згідно інвойсу №Е/32/08/2018 товари (позиція 1-11) є преференційного походження з Польщі (Т-1, а.с.188-191).

Відповідно до інвойсу №Е/34/09/2018 товари (позиція 1-13) є преференційного походження з Польщі. Позиції 14-16 країна походження Китай (Т-1, а.с.192-194).

У відповідності до інвойсу №Е/36/09/2018 товари (позиція 1,3,4,5,6,7,8) є преференційного походження з Польщі. Позиція 2 країна походження Данія. Позиція 9 країна походження Китай (Т-1, а.с.195-199).

Згідно інвойсу №Е/38/10/2018 товари (позиція 1-10) є преференційного походження з Польщі, позиції 11-13 країна походження Китай (Т-1, а.с.200-203).

Відповідно до інвойсу №Е/42/10/2018 товари (позиція 1-10) є преференційного походження з Польщі. Позиція 5 країна походження Данія (Т-1, а.с.204-207).

Згідно інвойсу №Е/44/11/2018 товари (позиція 1-3,6-11,16) преференційного походження з Польщі. Позиція 4-5 є преференційного походження з Данії. Позиція 12-15 товари країна походження Китай (Т-1, а.с.208-209).

Відповідно до інвойсу №Е/41/10/2018 товари (позиція 1-11) є преференційного походження з Польщі. Позиції 12-16 країна походження Китай (Т-1, а.с.210-213).

Згідно інвойсу №Е24/07/2018 товари (позиція 1-6) є преференційного походження з Польщі (Т-1, а.с.214-215).

Митне оформлення товарів проведено згідно коду преференції 410 «Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС», із застосуванням преференційної ставки ввізного мита. Нараховано мито (код платежу - 020, спосіб сплати - 06) в сумі 87 310,43 грн.

Департаментом адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України на звернення Рівненської митниці ДФС від (27.11.2018 №9025/34/17-70-19) направлено запит до уповноваженого органу Польщі щодо підтвердження автентичності та правильності декларацій інвойс, складених на інвойсах, та сертифікатів з перевезення товару EUR.1, поданихТОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ» до митного оформлення за митними деклараціямивід 09.07.2018 №UA204010/2018/015967, від 16.07.2018 №UA204010/2018/016495, від 07.08.2018 №UA204010/2018/018318, від 20.08.2018 №UA204010/2018/019283, від 10.09.2018 №UA204010/2018/021112, від 24.09.2018 №UA204010/2018/022376, від 08.10.2018 №UA204010/2018/024020, від 22.10.2018 №UA204010/2018/025407, від 02.11.2018 №UA204010/2018/026534, від 19.11.2018 №UA204010/2018/028008.

У відповідь на звернення Рівненської митниці ДФС надано відповідь уповноваженого органу Республіки Польща від 24.09.2020 №2401-ІОА1.4331.78 повідомлено, що митні органи Республіки Польщі підтверджують достовірність інвойсів №Е24/07/2018 від 05.07.2018, №Е25/07/2018 від12.07.2018, №Е30/08/2018 від 02.08.2018, №Е32/08/2018 від 17.08.2018, №Е34/09/2018 від 05.09.2018, №Е36/09/2018 від 20.09.2018, №Е/38/10/2018 від 04.10.2018, №Е41/10/2018 від 18.10.2018 та сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 31.10.2018 №PL/MF/AN 0134446 від 15.11.2018 №PL/MF/AN 0147419.Однак, у відповідності до Доповнення І «Визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однією сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, з іншої сторони, товари вказані в деклараціях про походження та сертифікатах з перевезення EUR. 1 не підпадають під преференційний режим. В ході проведення перевірки експортер товарів не надав жодних доказів чи документів, що дозволяють застосувати преференційні правила походження товарів.Враховуючи вищевикладене, уповноваженим органом Польщі не підтверджено преференційне походження товарів зазначених у рахунках-фактурах, на яких складені декларації інвойси/декларації про походження та сертифікатах з перевезення товару EUR. 1 (Т-2, а.с.95-96).

Відповідно до наказу Поліської митниці Держмитслужби від 15.04.2021 №98 Поліською митницею Держмитслужби було проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «МОРГАН ФЕНІЧЕ» () дотримання вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товарів за МД від 09.07.2018 №UA204010/2018/015967, від 16.07.2018 №UA204010/2018/016495, від 07.08.2018 №UA204010/2018/018318, від 20.08.2018 №UA204010/2018/019283, від 10.09.2018 №UA204010/2018/021112, від 24.09.2018 №UA204010/2018/022376, від 08.10.2018 №UA204010/2018/024020, від 22.10.2018 №UA204010/2018/025407, від 02.11.2018 №UA204010/2018/026534, від 19.11.2018 №UA204010/2018/028008.

За результатами перевірки складений акт від 19.05.2021 №22/7.13-19/33426845.

Згідно висновків акту перевірки документальною перевіркою встановлено порушення частини 2 статті 48, частини 5 статті 280, частини 1 статті 281, частини 1 статті 257 Митного кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на товари, що ввозяться на митну територію України суб`єктами господарювання на загальну суму 151 293,77 грн. та пункт 187.8 статті 187, пункт 190.1 статті 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 36 070,89 грн. (Т-1, а.с.22-36).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №9 від 04.06.2021 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання в розмірі 151 293,77 грн. та податкове повідомлення-рішення №9 від 04.06.2021 про збільшення грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання в розмірі 36 070,89 грн. (Т-1, а.с.9-20).

25.05.2021 позивачем подано заперечення до акту перевірки.

За результатами розгляду заперечень згідно відповіді Поліської митниці Держмитслужби від 03.06.2021 №213-2/19/13-19/4181, останні визнано необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення (Т-1, а.с.44-47).

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами та встановленим обставинам справи, суд виходить із того, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина друга статті 1 МК України).

Відповідно до частини сьомої статті 336 МК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент проведення перевірки) митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

В розумінні положень статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Як обумовлено частиною другою зазначеної статті, документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Згідно з частинами першою-третьою статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності-резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу Держмитслужби.

Суд зазначає, що суть спору між сторонами стосується виключно встановлення країни походження товару, який ввозився позивачем на митну територію України, та як наслідок наявності чи відсутності у нього права на застосування преференційного митного режиму до ввезеного товару.

Статтями 257, 266 МК України визначено обов`язок декларанта здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, та сплатити митні платежі.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення. У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України встановлено, що базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Частиною першою статті 271 МК України встановлено, що мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні застосовуються, зокрема, ввізне мито (пункт 2 частини першої названої статті).

Пунктом 1 частини першої статті 276 МК України визначено, що платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

У пункті 1 частини першої статті 289 МК України зазначено, що обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Як зазначалось вище, позивачем за митними деклараціямивід 09.07.2018 №UA204010/2018/015967, від 16.07.2018 №UA204010/2018/016495, від 07.08.2018 №UA204010/2018/018318, від 20.08.2018 №UA204010/2018/019283, від 10.09.2018 №UA204010/2018/021112, від 24.09.2018 №UA204010/2018/022376, від 08.10.2018 №UA204010/2018/024020, від 22.10.2018 №UA204010/2018/025407, від 02.11.2018 №UA204010/2018/026534, від 19.11.2018 №UA204010/2018/028008 та товаросупровідними документами було ввезено на митну територію України товари для меблевого виробництва: фурнітура кріпильна виготовлена з пластмаси (код УКТ ЗЕД ); голка для втяжки (код УКТ ЗЕД ); стрічка ткана, ремінь еластичний (код УКТ ЗЕД та ); стрічка ремінна (код УКТ ЗЕД ); вузькі тканини, кант (стрічка) із синтетичних волокон, поліпропіленовий ремінь (код УКТ ЗЕД ); мотузка поліпропіленова (код УКТ ЗЕД ); питки гумові (код УКТ ЗЕД ), які випущено у вільних обіг на митній території України із застосуванням преференції зі сплати ввізного мита (код пільги - 410).

В той же час, як зазначено вище по тексту, відповідач в ході проведення перевірки встановив, що ввезені позивачем товари не можуть бути визнані такими, що мають преференційне походження з Європейського Союзу, та відповідно не має права на преференцію. Такі висновки контролюючого органу базуються на листі уповноваженого органу Республіки Польща від Республіки Польща від 24.09.2020 №2401-ІОА1.4331.78, в якому, як зазначає відповідач, зазначено, що експортером не надано доказів преференційного походження товару.

За приписами частини п`ятої статті 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною першою статті 281 МК України обумовлена можливість встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Згідно з частиною першою, другою, шостою статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною 1статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частиною 3 статті 43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Вищевказаними нормами права встановлено перелік документів, які можуть підтвердити країну походження товару, серед яких зазначений сертифікат про походження товару. Отже, сертифікат про походження товару є лише одним із документів, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску їх відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до частини 8 статті 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Частиною 9 статті 43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Частинами 1, 2 статті 44 МК України передбачено, що для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 44 МК України, у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно з частиною 1 статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Законом України від 16.09.2014 №1678-VII ратифіковано Угоду від 27.06.2014 про асоціацію між Україною з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом (Угода про асоціацію з ЄС).

Статтею 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію встановлено, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» (надалі - Протокол І, до цієї Угоди).

Частиною 1 статті 2 розділу 2 Протоколу І встановлено, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2.товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Відповідно до частини 1 статті 16 розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;

2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу 5 «Підтвердження походження» Протоколу 1, згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.

Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Стаття 28 Протоколу І встановлює, що до складу документації, зазначеної в статтях 17(3) і 22(3) цього Протоколу, використовуваної для підтвердження того, що товари, вказані в сертифікаті з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу, можуть входити, «interalia» (переклад - також), в тому числі:

(a) прямі свідчення процесів, виконаних експортером чи постачальником для отримання розглядуваного майна, що містяться, наприклад, у його обліковій документації чи у міжнародній системі обліку;

(b) документи, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

(c) документи, що підтверджують обробку матеріалів у Європейському Союзі або Україні, видані чи складені в ЄС або Україні, якщо застосування таких документів відповідає чинному законодавству відповідної країни;

(d) сертифікати з перевезення товару EUR.1 або декларації інвойс, що підтверджують статус походження використаних матеріалів, видані чи складені в Європейському Союзі або Україні згідно з цим Протоколом;

(e) належні свідчення про обробку, виконану з межами Європейського Союзу або України згідно з положеннями статті 12 даного Протоколу, які підтверджують, що вимоги цієї статті були виконані.

Висновки контролюючого органу щодо відсутності у позивача права на преференцію базуються виключно на листі уповноваженого органу Республіки Польщі від 24.09.2020 №2401-ІОА1.4331.78, в якому зазначено, що експортером не надано доказів преференційного походження товару.

В той же час, вказаний лист уповноваженого органу Республіки Польща не можна вважати єдиним та беззаперечним доказом порушення саме позивачем митних правил, оскільки позивачем до митного оформлення надані всі документи, визначені чинним законодавством, що надані експортером та підтверджують право позивача на преференцію.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт офіційного звернення уповноваженого органу Республіки Польщі до експортера за наданням належних документів на підтвердження статусу походження товару, чи відповіді експортера/ Тобто, відсутня інформація про звернення уповноваженого органу до експортера.

Як зазначалось вище, для митного оформлення товару декларантом було подано, митні декларації, зовнішньоекономічний контракт від 02.08.2013 №020813-М з додатками, інвойси №Е24/07/2018 від 05.07.2018, №Е25/07/2018 від 12.07.2018, №Е30/08/2018 від 02.08.2018, №Е32/08/2018 від 17.08.2018, №Е34/09/2018 від 05.09.2018, №Е36/09/2018 від 20.09.2018, №Е/38/10/2018 від 04.10.2018, №Е41/10/2018 від 18.10.2018, декларації про походження та сертифікати з перевезення товару EUR.1 від 31.10.2018 №PL/MF/AN 0134446 від 15.11.2018 №PL/MF/AN 0147419, міжнародні товарно-транспортні накладні CMR.

Враховуючи те, що сертифікат з перевезення товару є офіційним документом у відповідності до якого настають чітко визначені законом юридичні наслідки, тому такий документ потребує встановлення його у відповідності до закону не чинними, підробленими чи недійсними.

В матеріалах справи також відсутні докази про визнання недійсним сертифіката з перевезення товару форми EUR.1 від 31.10.2018 №PL/MF/AN 0134446 від 15.11.2018 №PL/MF/AN 0147419чи про притягнення експортера до відповідальності за фальсифікацію офіційних документів.

Водночас, суд звертає увагу на те, що позивач дотрималася умов режиму вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом та правомірно застосував тарифну преференцію за імпортованим товаром з країни Європейського Союзу, що підтверджується сертифікатами про походження EUR.1, виданими митним органом Республіки Польща, на підставі якого митний орган України здійснив митне оформлення товару. Під час митного оформлення імпортованого товару позивач надав національному митному органу всі необхідні документи для завершення митних процедур та щодо достовірності, достатності, повноти або належності яких з боку митного органу не було жодних зауважень та ним не відмовлено у застосуванні преференцій з ввізного мита на товари, що возяться на територію України (код пільги 410 товари, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу).

Таким чином,позивачем було сплачено в повному об`ємі всі обов`язкові митні платежі, подані всі необхідні документи для митного оформлення ввезеного товару, а сам сертифікат про походження товару EUR.1 від 31.10.2018 №PL/MF/AN 0134446 від 15.11.2018 №PL/MF/AN 0147419є чинним та не скасованим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що товар, митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями від 09.07.2018 №UA204010/2018/015967, від 16.07.2018 №UA204010/2018/016495, від 07.08.2018 №UA204010/2018/018318, від 20.08.2018 №UA204010/2018/019283, від 10.09.2018 №UA204010/2018/021112, від 24.09.2018 №UA204010/2018/022376, від 08.10.2018 №UA204010/2018/024020, від 22.10.2018 №UA204010/2018/025407, від 02.11.2018 №UA204010/2018/026534, від 19.11.2018 №UA204010/2018/028008 на підставі сертифікатів EUR.1 від 31.10.2018 №PL/MF/AN 0134446 від 15.11.2018 №PL/MF/AN 0147419є такими, що походять з ЄС та мають преференційне походження ЄС для надання режиму вільної торгівлі в рамках Угоди, а тому пільги надані (отримані) позивачем правомірно, з дотриманням вимог Протоколу 1 Угоди.

Згідно зі статтею статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують доводи позивача, покладені в основу його позовних вимог, при цьому, відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність та законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №9 від 04.06.2021 та податкове повідомлення-рішення №9 від 04.06.2021, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач сплатив за подання цього позову згідно з платіжним дорученням від 23.06.2021 року № 5337 судовий збір в сумі 4215,70грн, який згідно із випискою зарахований до спеціального фонду державного бюджету. Отже, оскільки позов задоволено повністю, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 4215,70грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Поліської митниці Держмитслужби від 04 червня 2021 року за № 9 та № 9 в повному обсязі.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРГАН ФЕНІЧЕ» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Поліської митниці Держмитслужби судовий збір в розмірі 4215,70грн (чотири тисячі двісті п`ятнадцять гривень, 70коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Морган Феніче" (вул. Індустріальна, 12, смт. Квасилів, Рівненський район, Рівненська область, 35350. ЄДРПОУ/РНОКПП 33426845)

Відповідач - Поліська митниця Держмитслужби (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 43350097)

Повний текст рішення складений 03 грудня 2021 року

Суддя Т.О. Комшелюк