Справа № 380/11299/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,

представника позивача Саляка М.Б.,

представника відповідача Максьо О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Альтернативна західна тепло-енергетична компанія до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Альтернативна західна тепло-енергетична компанія , місцезнаходження: 81144 Львівська область, Пустомитівський район, с.Чишки, вул.Лесі Українки, 53 до Головного управління ДПС у Львівській області , місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, в якому позивач просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача №3207 від 18.12.2020 про анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримав рішення відповідача №3207 віл 18.12.2020 про анулювання його реєстрації платником податку на додану вартість. Вважає таке рішення протиправним і просить його скасувати з огляду на те, що воно прийняте із порушенням пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України (далі - ПК України). В обґрунтування протиправності оскарженого рішення вказує, що підпункт «г» наведеної норми визначає обставини, які зумовлюють анулювання реєстрації платника ПДВ, зокрема, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Зазначив, що у перевіреному періоді позивач подавав декларації з ПДВ з нульовими показниками помилково. Як наслідок, вважає, що має право на формування податкового кредиту протягом 1095 днів з дати складення податкової накладної. Натомість оскаржуване рішення фактично унеможливлює реалізацію позивачем такого права. Вказує, що відповідач не врахував специфіку господарської діяльності позивача. Між тим, звертає увагу на те, що позивач вживає заходи для досягнення господарських цілей. Також посилається на те, що відповідач є володільцем інформації, з якої останній міг чітко визначити обсяг податкового кредиту, на який позивач має право.

29.09.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому останній проти задоволення позову заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивач подавав податкову звітність з ПДВ протягом 12 послідовних місяців за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року з нульовими показниками. З приводу права позивача на формування податкового кредиту та наявності у відповідача відповідної інформації про фактичну можливість позивача реалізувати таке право представник відповідача зауважує, що правові підстави, якими керується позивач для своїх висновків стосуються реєстрації накладних, а не їх подання контролюючому органу.

11.10.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній позовні вимоги підтримав повністю. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що подання декларацій з нульовими показниками не свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг з метою формування податкового кредиту. Наполягає на тому, що прийняття спірного рішення є наслідком неповноти дослідження відповідачем фактичних обставин справи. Звертає увагу на те, що включити до податкового кредиту суми за зареєстрованими податковими накладними в межах 1095-денного строку можуть тільки платники ПДВ.

05.11.2021 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких останній просить позов задовольнити повністю. Додатково зазначає, що податкові накладні, зареєстровані контрагентами позивача, не зупинені, не скасовані. Відтак контролюючий орган не спростував законності реєстрації податкових накладних на користь позивача. Також представник позивача посилається на те, що відповідач перед анулюванням реєстрації статусу платника ПДВ не збирав жодних доказів на підтвердження реальності господарських операцій.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 19.07.2021 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений суддею строк позивач недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою від 06.09.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову або доказів, у тому числі й шляхом їх витребування не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтернативна західна тепло-енергетична компанія» перебуває на податковому обліку відповідача з 15.02.2018 за №33 та зареєстроване платником ПДВ з 01.04.2018.

Позивач також обліковується як суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності відповідно до облікової картки №209/201810267 від 03.09.2018.

Основними видами економічної діяльності позивача є:

- 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення;

- 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами;

- 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

- 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

- 35.11 Виробництво електроенергії (основний);

- 35.12 Передача електроенергії.

Між позивачем як замовником та приватним підприємством «БІЗНЕС-ІНТЕР-ГРУП» як виконавцем укладено договір №02/04-18 від 02.04.2018 оренди покрівлі(даху) приміщення та оренди покрівлі (даху) навісу. На підтвердження реальності виконання вказаного договору позивачем долучено, серед іншого, наступні акти про надання послуг:

1) №26 від 30.09.2020;

2) №111 від 31.08.2020;

3) №96 від 31.08.2020;

4) №81 від 30.06.2020;

5) №66 від 29.05.2020;

6) №52 від 30.04.2020;

7) №39 від 31.03.2020;

8) №24 від 28.02.2020;

9) №9 від 31.01.2020;

10) №198 від 31.10.2019;

11) №216 від 29.11.2019;

12) №234 від 31.12.2019;

Вказані акти підтверджують наявність господарських операцій між позивачем та приватним підприємством «БІЗНЕС-ІНТЕР-ГРУП» за наслідками яких сплачувався ПДВ у відповідних розмірах.

Окрім цього, у період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року (далі спірний період або період перевірки) позивач перебував у договірних правовідносинах з приватним науково виробничим підприємством «ЛВ МАРКЕТ» (далі ПНВП «ЛВ МАРКЕТ») у відповідності до договорів №535/07 від 10.07.2018 та №645/07 від 29.07.2019.

З актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №262 від 01.11.2019 та 23.03.2020, які складені на підставі договорів №535/07 від 10.07.2018 та №645/07 від 29.07.2019 вбачається, що господарські операції між позивачем та ПНВП «ЛВ МАРКЕТ» супроводжувалися сплатою ПДВ.

Протягом періоду перевірки позивач подавав податкові декларації зі сплати ПДВ з нульовими показниками. Вказана обставина сторонами визнається та не заперечується.

07.01.2021 позивач отримав від Головного управління ДПС у Львівській області лист від 24.12.2020 №50174/10/13-01-04-16 про надання пояснення та їх документального підтвердження щодо подання декларацій з ПДВ з листопада 2019 року по жовтень 2020 року з нульовими показниками та рішення №3207 від 18.12.2020 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Спірне рішення відповідача мотивоване тим, що позивач як платник ПДВ подавав декларації з листопада 2019 року по жовтень 2019 року, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Вважаючи рішення Головного управління ДПС у Львівські області №3207 від 18.12.2020 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IV. Позиція суду

Частиною 2 статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених згаданим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/ або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 зазначеного Кодексу та чинному на час її подання.

За змістом пунктів 49.1, 49.8 статті 49 ПК податкова декларація подається за звітний період в установлені зазначеним Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу.

Статтею 184 ПК України регламентовано підстави і порядок анулювання реєстрації платника податку.

Пунктом 184.1 статті 184 ПК України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку, і відбувається у випадках, визначених абзацами «а»-«з» цього пункту.

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК анулювання реєстрації платника податку відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Зміст наведених положень свідчить про те, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням контролюючого органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК можливе за таких обставин: неподання платником ПДВ декларацій з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

У спірному випадку, позивач з листопада 2019 року по жовтень 2020 року подавав декларації з ПДВ з нульовими показниками.

Суд відхиляє твердження представника позивача про те, що подання декларацій з нульовими показниками не свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг з метою формування податкового кредиту, оскільки формування податкового кредиту покупцем продукції безпосередньо залежить від визначеної ставки податку, яка застосовується до бази оподаткування при сплаті такого податку продавцем відповідного товари чи послуги. У цьому контексті нульова ставка ПДВ не породжує права на збільшення обсягу сум, які можуть бути віднесені продавцем до податкового кредиту зі сплати ПДВ.

Суд також не бере до уваги доводи представника позивача про протиправність оспорюваного рішення відповідача з підстав не проведення ним фактичної перевірки чи не відібрання пояснень, виходячи з наступних міркувань.

Абзацом 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.3 цитованої вище норми ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У свою чергу, вичерпний перелік підстав для проведення фактичної перевірки персоніфіковано пунктом 80.2. статті 80 ПК України.

Підсумовуючи викладене, суд зауважує, що податкове законодавство чітко визначає підстави та предмет проведення фактичної перевірки як форми податкового контролю. Натомість анулювання реєстрації платника ПДВ за своєю правовою природою не пов`язане з проведенням фактичної чи будь-якої іншої перевірки платника податку та є самостійним механізмом засобу впливу з боку органів податкового адміністрування.

Суд також зауважує, що податкове законодавство не ставить у залежність допустимість анулювання реєстрації суб`єкта платником ПДВ від попереднього проведення податкової перевірки чи відібрання пояснень.

Суд не погоджується із аргументами представника позивача про те, що спірне рішення є протиправним, оскільки відповідач є володільцем інформації, з якої останній міг чітко визначити обсяг податкового кредиту, на який позивач має право. На переконання суду, така логіка представника позивача нівелює механізм можливості анулювання реєстрації платником ПДВ та не відповідає критеріям дієвості та практичності.

Резюмуючи надання правової оцінки спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 5.2 «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за №1456/26233; далі - Положення; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V ПК України 12 місяців визначаються із урахуванням того, що:

- не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого, ніж перший день календарного місяця;

- включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Згідно з пунктом 5.5 Положення контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).

Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку) (підпункт 3 абзацу 3 пункту 5.5 Положення).

Відповідно до пункту 5.6 Положення за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що подання платником податку протягом 12 послідовних податкових місяців декларацій (податкових розрахунків), які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, є підставою для анулювання реєстрації такої особи як платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу.

При цьому, з метою вирішення питання щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ контролюючий орган має враховувати останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації до складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

У свою чергу, підтвердним документом для прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації у спірному випадку є відповідний реєстр (перелік) податкових декларацій.

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом спірного періоду подавав відповідачу декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

У зв`язку з цим відповідач прийняв оскаржене рішення про анулювання реєстрації позивача платником ПДВ.

Утім, необхідно звернути увагу, що первинною документацією, а саме вказаними вище актами прийому-передачі робіт (послуг) із контрагентами ПНВП «ЛВ МАРКЕТ» та приватним підприємством «БІЗНЕС-ІНТЕР-ГРУП», а також податковими накладними, виписаними за наслідками взаємовідносин позивача з ПНВП «ЛВ МАРКЕТ», приватним підприємством «БІЗНЕС-ІНТЕР-ГРУП», товариством з обмеженою відповідальністю «РОЗУМНА ЕНЕРГІЯ», приватним акціонерним товариством «Львівобленерго», товариством з обмеженою відповідальністю «навчально-виробничий центр «Професійна безпека» підтверджується, що господарські операції, за участі позивача супроводжувалися сплатою ПДВ. Вказані обставини контролюючим органом не спростовано.

Водночас представник позивача зауважує, що подання звітності зі сплати ПДВ з нульовими показниками під час періоду перевірки зумовлене добросовісною помилкою.

При цьому пунктом 50.1 статті 50 ПК України передбачене право платника податків вносити зміни до податкової звітності у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 згаданого Кодексу) самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею).

Разом із цим, станом на момент розгляду та вирішення цієї справи строк для внесення виправлень не сплив, що, як наслідок, вказує на існування у позивача права подати уточнюючий розрахунок.

За таких обставин суд висновує про те, що допущення платником помилок при заповненні і подачі податкових декларацій не може бути підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигунвань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №3207 від 18.12.2020 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Альтернативна західна тепло-енергетична компанія».

3. Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області , місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35 за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Альтернативна західна тепло-енергетична компанія , місцезнаходження: 81144, Львівська область, Пустомитівський район, с.Чишки, вул.Лесі Українки, 53 судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 6 грудня 2021 року.

Суддя А.Г. Гулик