Справа № 460/10992/21
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2021 року м. Рівне №460/10992/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське тютюнове виробництво"
доКиївської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське тютюнове виробництво" звернулося до суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості від 04.05.2021 № UA100000/2021/100018/2; визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації UA100410/2021/00032.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначав, що наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. На підставі наведеного, позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 10.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом та в ході митного оформлення виявлено ряд невідповідностей у поданих документах. Зокрема, встановлено розбіжність в документах, поданих до митного оформлення щодо ваги брутто на 0,5 кг. Також зазначив правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 17.06.2014 року по справі №21-148А14, згідно якої ненадання витребовуваних документів може бути підставою для визначення митницею митної вартості самостійно, якщо подані документи не спростовують сумніву у правильності задекларованої митної вартості, а також зазначив, що подання митної декларації з ціною, визначеною митним органом, свідчить про згоду декларанта з такою ціною, а відтак правовий спір між сторонами вичерпаною.

Ухвалою суду від 15.09.2021, за обґрунтованим клопотанням представника відповідача, відкладено підготовче засідання до 11.10.2021.

У зв`язку із службовим відрядженням головуючого судді підготовче засідання 11.10.2021 не відбулося та було перенесено до 25.10.2021.

Ухвалою суду від 25.10.021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.11.2021. Замінено первісного відповідача Київську митницю Держмитслужби () її правонаступником Київською митницею (ВП , 03124, бульвар Вацлава Гавела, 8 А, м. Київ).

Ухвалою суду від 29.11.2021 продовжено розгляд справи № 460/10992/21 у письмовому провадженні, за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське тютюнове виробництво» зареєстроване Рівненською районною державною адміністрацією Рівненської області 11.08.2017р. №0001326. Основний вид діяльності виробництво тютюнових виробів.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське тютюнове виробництво» було заявлено 19 квітня 2021 року до митного оформлення партію тютюну у вигляді смужок шириною 0,5 мм 0,8м мм (+/-0,1), довжиною не більше 20 мм із рівно та паралельно обрізаними краями, коричневого кольору різних відтінків, закручені, не спресовані у блоки із запахом характерним для тютюну сорту SKІ 99 коробок по 100 кг кожна, виробник ТОВ «КТИ», країна походження Росія.

У вантажно-митній декларації №UA100410/2021/686166 ціну митну вартість товару було визначено по першому методу по ціні договору в розмірі 34 930,26 доларів США.

На підтвердження заявленої митної вартості Товару декларант подав митному органу всі необхідні документи, зокрема: Контракт, додаткову угоду № 1 від 12.03.2021 до Контракту, специфікацію від 12.03.2021 до Контракту, міжнародну товарно транспортну накладну CMR 13042021/07 від 13.04.2021, інвойс № 005-2/CTI, експортну декларацію країни відправлення № 10323010/150421/0062893, сертифікат про походження товару № , пакувальний лист № 21 від 13.04.2021, фітосанітарний сертифікат № 30421002, фумигаційний сертифікат від 22.03.2021, банківський платіжний документ від 08.04.2021 № б/н, лист виробника з описом виробництва тютюново-різаної суміші, договір про надання послуг митного брокера та інші документи.

Відповідачем, Київською митницею Держмитслужби, відмовлено у прийнятті митної декларації №UA100410/2021/686166 та прийнято рішення про коригування митної вартості від 04.05.2021 №100000/2021/100018/2, яким митну вартість збільшено до 116 028,00 дол. США. Різниця у митній вартості визначної декларантом та митними органом (з урахуванням курсу НБУ на дату оформлення 27,9783) становить 2 268 976,91 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення Відповідач зазначає, що до митного оформлення декларантом надано банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару від 08.04.2021 б/н на суму 102 960,00 дол. США з відповідними посиланнями на інвойс від 13.04.2021 № 005-2/СТІ та контракт від 15.02.2021 № СТІ-003/ТС-2021. Однак сума інвойсу становить 33858,00 дол. США.

В графі 16 «перевізник» CMR від 13.04.2021 № 13042021/07 зазначений перевізник «D.M.V.s.r.o.», тоді як для підтвердження вартості міжнародних транспортних витрат, включених до митної вартості, наданий договір на транспортно-експедиційні послуги від 09.04.2021 №1-09/04 та рахунок від 13.04.2021 № 763 щодо вартості міжнародного перевезення від іншого перевізника «РВ ДАФ Транс».

Також, 19.04.2021 декларант додатково надав копію митної декларації країни відправлення, де в графі 46 зазначена вартість 34 931,45 дол. США, що перевищує вартість, зазначену в інвойсі від 13.04.2021 № 005-2/СТІ 33 858,00 дол. США.

Також декларантом не надано документів щодо страхування Товару.

З огляду на вищевикладене, в митного органу були наявні підстави для застосування резервного методі для визначення митної вартості.

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частинами 1-2статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3статті 53 Митного кодексу України встановлено, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини 5статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У свою чергу, відповідно до ч.1ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 5, 6 ст. 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частинами 1, 2 ст. 64 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган доходів і зборів повинен чітко вказати, які саме складові митної вартості, на його думку, є непідтвердженими, а також, які документи слід надати для підтвердження того чи іншого показника.

Крім того, спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а.

При наданні оцінки письмовим доказам по справі суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1.1 Контракту № СТІ-003/ТС-2021 від 15.02.2021, продавець зобов`язується продати і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити тютюнову сировину, найменування, асортимент, кількість і ціна якої визначаються у специфікаціях на кожну партію Товару, що є невід`ємною частиною Контракту, на умовах поставки FCA (ІНКОТЕРМС 2010) відповідно до положень цього Контракту та Специфікацій до нього.

Згідно з п. 2.1 Контракту, ціна Товару визначається Сторонами в Специфікації, яка оформлюється на кожну партію Товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту, закріплюється в виставлених Продавцем рахунках (інвойсах) і включає в себе вартість упаковки, маркування і тари, а також всі витрати, які несе Продавець відповідно до умов цього Контракту і терміном FCA (Інкотермс 2010). Вартість Товару за цим Контрактом визначається Сторонами в Специфікаціях на кожну партію Товару, розуміється на умовах FCA (Інкотермс 2010) відповідно і не включає податки, мита, збори, якими обкладається експорт зазначеного Товару, які підлягають сплаті Продавцем відповідно до чинного законодавства Російської Федерації.

Аналогічні положення містяться в п. 2.3 Контракту.

У специфікації зазначено ціну та вартість тютюнової сировини різаної SKI складає 3,42 дол., що представлена до митного оформлення, та інших партій тютюнової сировини різаної (SKA та SSZ), а також загальну вартість всіх трьох партій сировини (SKI, SKA та SSZ), що складає 102 960,00 дол. США.

Пунктом 3.1 Контракту передбачено, що оплата за контрактом здійснюється Покупцем на умовах 100% передоплати протягом 10-ти банківських днів на підставі виставленого рахунку. За згодою Сторін оплата може здійснюватися на інших умовах, що відбивається в Специфікаціях на кожну партію Товару, що є невід`ємною частиною цього Контракту. Оплата здійснюється на підставі рахунку Продавця із зазначенням асортименту, кількості Товару, позиційних цін, загальної вартості Товару, умов оплати і умов відвантаження.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.4 Контракту, оплата поставленого Товару здійснюється грошовим переказом на зазначений у Контракті розрахунковий рахунок Продавця або інший розрахунковий рахунок, вказаний Продавцем. Датою виконання зобов`язання Покупця по оплаті партії Товару вважається дата надходження всієї суми грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЮТЮНОВЕ ВИРОБНИЦТВО» згідно платіжного доручення від 08.04.2021 перерахувало на розрахунковий рахунок продавця (ТОВ «КТИ») передоплату за три партії Товару (SKI, SKA та SSZ) в загальній сумі 102 960,00 дол. США, що відповідає специфікації № 1 від 12.03.2021, яка є невід`ємною частиною Контракту.

Зважаючи на це, подані декларантом до Київської митниці Контракт, специфікація, інвойс та платіжне доручення є документами, що належним чином підтверджують митну вартість Товару, задекларовану ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЮТЮНОВЕ ВИРОБНИЦТВО» (3,42 дол. США за 1 кілограм).

Таким чином, Позивачем належним чином підтверджено, що ним оплачено 3 партії товару, а доводи митного органу щодо невідповідності суми в документі про оплату є безпідставними.

Також, відповідно до пунктів 4.10, 4.11 Контракту № СТІ-003/ТС-2021 від 15.02.2021, експортна декларація складається Продавцем та відправляється разом із Товаром у складі інших документів, необхідних для митного оформлення.

Митна декларація країни відправлення, копія якої надана митному органу під час декларування, була оформлена та складена не ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЮТЮНОВЕ ВИРОБНИЦТВО», а тому декларант не може нести відповідальність за її зміст.

Крім того, рядок 46 даної декларації, на якому наполягає митний орган, містить інформацію щодо статистичної вартості товару, яка не є тотожною митній вартості, що зазначена у рядку 42 та відповідає митній вартості зазначеній декларантом 33358,00 дол. США.

Щодо інших зауважень митного органу судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до 1.1 Договору № 1-09/04 на транспортно-експедиційні послуги від 09.04.2021, укладеного між ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЮТЮНОВЕ ВИРОБНИЦТВО» (Замовник) та ТОВ «РВ ДАФ ТРАНС» (Експедитор) (далі Договір), Замовник замовляє, а Експедитор надає послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по організації таких перевезень.

Згідно з підп. 1.2.3 п. 1.2 даного Договору, експедитор надає експедиційні послуги (планування та організація перевезень, отримання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних та інших формальностей, контроль за проходженням і одержанням вантажів, проведення взаєморозрахунків тощо). При цьому Експедитор має право залучати третіх осіб для виконання заявок Замовника. Залучення інших Експедиторів здійснюється у разі, коли Експедитор не має можливості здійснити перевезення власним автотранспортом. Експедитор від імені Замовника укладає договори з такими Експедиторами і оплачує їх послуги грошовими коштами, які надійшли від Замовника.

На підставі вищевказаного Договору 09.04.2021 ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЮТЮНОВЕ ВИРОБНИЦТВО» (Замовник) направило на адресу ТОВ «РВ ДАФ ТРАНС» (Експедитора) заявку на перевезення вантажу (тютюнової сировини різаної) за маршрутом м. Абінск м. Рівне .

У зв`язку із відсутністю можливості здійснити перевезення Товару самостійно ТОВ «РВ ДАФ ТРАНС» (Експедитор) залучило для виконання заявки ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЮТЮНОВЕ ВИРОБНИЦТВО» третю особу в якості перевізника - компанію «D.M.V.s.r.o.», яка і зазначена у графі 16 міжнародної товарно-транспортної накладної CMR 13042021/07, що надавалася митному органу під час декларування.

З огляду на вищевикладене, декларантом належним чином підтверджено вартість міжнародних транспортних витрат.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, в якій встановлено вичерпний перелік документів, які подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, передбачено, що страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування є документами, які підтверджують митну вартість товарів, лише якщо таке страхування здійснювалося.

Крім того, відповідно до умов Контракту №СТІ-003/ТС-2021 від 15.02.2021, продавець постачає та покупець приймає Товар на умовах поставки FCA згідно з Інкотермс 2010.

У свою чергу, відповідно до умов поставки FCA за правилами Інкотермс 2010, ні у покупця, ні у продавця немає обов`язку щодо укладення договору страхування перед продавцем та покупцем відповідно. Продавець лише зобов`язаний надати покупцю за його проханням, на його ризик та за його рахунок (за наявності витрат) інформацію, яка необхідна покупцю для отримання страхування. Отже, страхування Товару здійснюється за бажанням покупця.

ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЮТЮНОВЕ ВИРОБНИЦТВО» не укладало договір страхування Товару, тому він не міг бути наданий на вимогу митного органу.

З огляду на встановлені судом обставини та перевірку їх доказами, суд приходить до висновку, що у Відповідача під час пред`явлення до митного оформлення Позивачем вантажно-митної декларації №UA100410/2021/686166 від 19.04.2021 були відсутні будь-які застереження, зазначені у ст. 58 МК України, щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо Товару, а відомості щодо його митної вартості підтверджені ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ ТЮТЮНОВЕ ВИРОБНИЦТВО» документально.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, відображеному в постанові від 30.10.2018 року у справі №826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Також Відповідач в ході судового розгляду вказав на розбіжності в документах, поданих до митного оформлення щодо ваги брутто на 0,5 кг.

Позивачем надано пояснення, які підтверджені письмовими доказами щодо то, що при підготовці супровідних документів на партію товару було допущено технічну помилку, а саме вказано вагу брутто 11267,00 кг замість 11267,50 кг в сертифікаті про походження товару, інвойсі та пакувальному листі.

Пізніше, ТОВ «КТИ» виправило помилку та надали експедитору правильні сертифікат про походження товару, інвойс та пакувальний лист з масою брутто 11267,50 кг.

Разом з тим, при поданні декларації 19 квітня 2021 року до митного оформлення помилково було подано документи з допущеною технічною помилкою.

Достовірність даних сертифікату суд може перевірити на офіційному сайті Торгово-промислової палати Російської федерації за посиланням: https://verification.tpprf.ru/search/generalForm.

Суд також зауважує, що під час митного оформлення декларанту не пропонувалась надати пояснення щодо такої розбіжності, крім того вказані обставини не відображенні в Рішенні про коригування митної вартості та не мали вплив на визначення митним органом ціни товару.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 28.05.2019 в справі №818/6493/13-а наголошується, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Щодо застосування до спірних правовідносин резервного методу суд зазначає наступне.

Не зазначення митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Така правова позиціям Верховного Суду викладена у постановах від 22.10.2019 у справі №804/7761/15, від 10.10.2019 у справі №809/1469/16 та від 23.10.2020 у справі №810/690/17. Більше того, частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Також згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 07.05.2020 по справі №826/10527/17, витребувати можна тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості у конкретному випадку, а не всі можливі. Ненадання витребуваних документів може бути підставою для коригування тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що не спростовують сумнів митного органу щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Саме по собі прирівняння митним органом цін ідентичних товарів, без врахування обсягів та умов постачання, які можуть бути різними у зв`язку із чим це може впливати і на вартість (ціну) товару, не може вважатися обґрунтованим, адже формування ціни на товар здійснюється з урахуванням різних чинників, таких як ринкові ціни, обсяг партії, вартість і якість сировини, використаної на виготовлення товару, тощо.

Відповідно до пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить жодного пояснення та співставлення умов та обсягів поставок по митних деклараціях №UA110370/2021/002784 та № UA100410/2021/686166.

Також, Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач подав усі наявні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, що свідчить про протиправність дій Київської митниці Держмитслужби щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Відтак, картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100410/2021/00032 та рішення про коригування митної вартості товарів від 04.05.2021 року № UA100000/2021/100018/2 є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем підлягало сплаті судового збору у розмірі 14576 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 20 коп., який було сплачено згідно платіжного доручення № 324 від 06.08.2021.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь позивача судових витрат на суму 14576,20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ««Українське тютюнове виробництво» (код ЄДРПОУ 41519237, вул. Шевченка, будинок 69, смт.Гоща, Рівненська обл., 35400) до Київської митниці (ВП , бульвар Вацлава Гавела, 8 А, м. Київ, 03124) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості 04.05.2021 № UA100000/2021/100018/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100410/2021/00032.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Українське тютюнове виробництво» (код ЄДРПОУ 41519237, вул. Шевченка, будинок 69, смт.Гоща, Рівненська обл., 35400) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (ВП , бульвар Вацлава Гавела, 8 А, м. Київ, 03124) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 14576 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське тютюнове виробництво" (вул. Шевченка, буд. 69, смт. Гоща, Рівненська область, 35400. ЄДРПОУ/РНОКПП 41519237)

Відповідач - Київська митниця (Бульвар Вацлава Гавела, буд. 8-а, м. Київ, Солом`янський район, 03124. ЄДРПОУ/РНОКПП 43997555)

Повний текст рішення складений 06 грудня 2021 року

Суддя Д.П. Зозуля