Справа № 953/9215/21
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2021-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/9215/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року Київський районний суду м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Паньшиної О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, УПП в Харківській області ДПП, в якому просить скасувати постанову про накладання адміністративного штрафу серія ЕАН №4175955 від 08.05.2021року.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що постановою від 08.05.2021року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Московського районного суду м. Харкова від 22.03.2021року, чим порішив п.2.1 А ПДР України. Позивач з постановою від 08.05.2021року не згоден оскільки наразі позивачем оскаржується постанова Московського районного суду м. Харкова від 22.03.2021року.
В судовому засіданні позивач зазначив, що про наявність постанови Московського районного суду м. Харкова від 22.03.2021року він не знав, участі у розгляді справи не приймав. На вказану постанову ним було подано апеляційну скаргу.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлялися належним чином, надав відзив на позовну, в якому з позовом не погоджується оскільки розгляд справи було проведено відповідно до норм законів. Також зазначає, що оскаржувана постанова була винесена 08.05.2021року, а апеляційна скарга на постанову Московського районного суду м. Харкова від 22.03.2201року була подана 24.05.2021року. Тобто факт керування позивачем транспортним засобом будучи позбавленим права керування є доведеним.
Суд, заслухавши доводи позивача та дослідивши наявні докази приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 08.05.2021року о 07.36 год. в м. Харків пр-кт Московський 109, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Московського районного суду м. Харкова від 22.03.2021року.
Адміністративна відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Тобто на момент винесення оскаржуваної позивач був позбавлений права керування транспортними засобами.
Постановою Харківського апеляційного суду від 17.11.2021року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення та постанову Московського районного суду м. Харкова без змін.
Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 5 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (у тому числі передбачені ч. 4 ст. 126, КУпАП).
За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За визначенням, наведеним у ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Положеннями ч.4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України«Про дорожнійрух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За змістом статті 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що станом на 08.05.2021ро ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобом, так як був позбавлений цього права постановою Московського районного суду м. Харкова 22.03.2021р., що підтверджує вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо притягненя позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП ґрунтуються на законі, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП не спростовано, підтверджується наявними у матеріалах доказами, позивачем, у свою чергу не спростовано, тому суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без задоволення.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд,
В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Хаків вул. Шевченко б. 315 А) про скасування постанови - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили, після закінчення строку на його оскарження.
Суддя Н.М. Бородіна