Справа № 360/2187/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2187/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області в особі ліквідаційної комісії, відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 52 від 25.01.2021 «Про відмову в призначенні пенсії за віком згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах по списку №2 згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.06.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 лютого 2020 року позивач звернулася до УПФУ в Лисичанську Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки їй виповнилося 50 років та вона має трудовий стаж понад 20 років, з яких більш ніж 10 років у шкідливих та важких умовах праці за результатами атестації робочих місць.

Рішенням відповідача від 17.06.2020 № 52 позивачу було відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю на день звернення віку 55 років.

Рішенням суду від 24.09.2020 по справі № 360/2730/20 у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 360/2730/20 апеляційну скаргу позивача задоволено частково, а саме: рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 у справі № 360/2730/20 скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 17.06.2020 № 52 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Рішенням відповідача від 25.01.2021 № 52 «Про відмову в призначення пенсії за віком згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 » позивачу було відмовлено в призначення пенсії. Мотиви та підстави відмови є такими ж самими, що й у попередньому рішенні відповідача, яке визнано судом протиправним та скасовано, а саме те, що на день звернення за призначенням пенсії позивачу не виповнилося 55 років.

04.02.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про скасування вищевказаного рішення відповідача та призначення пенсії. Також, 05.02.2021 позивач звернулася до Пенсійного фонду України зі скаргою на неправомірні дії відповідача, в якій також просила скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії та призначити пенсію.

Листом Департаменту ПФУ від 10.02.2021 № 3833-4666/Г-03/8-2800/21 позивачу було повідомлено, що її скаргу, яка була адресована до ПФУ, перенаправлено до Головного управління ПФУ в Луганській області.

04.02.2021 позивач отримала від відповідача лист від 02.02.2021 № 19-7/Г-07/8-1211/21 згідно якого повідомлялося, що її звернення від 19.01.2021 подане через Вебпортал ПФУ № ВЕБ-12113-Ф-С-21-003971 щодо розгляду заяви про призначення пенсії за рішенням суду, розглянуто та на виконання рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 360/2730/20 повторно розглянуто заяву позивача від 16.06.2020 про призначення пенсії, за результатом чого рішенням відповідача було відмовлено в призначенні пенсії за відсутності на день звернення віку 55 років.

12.03.2021 позивач отримала від відповідача лист від 11.03.2021 № 46-21/Г-07/8-1211/21 згідно якого повідомлялось, що її звернення від 04.02.2020 щодо скасування рішення відповідача від 17.06.2020 та від 25.01.2021 № 52 та призначення пенсії розглянуто та пояснено положення раніше діючого законодавства та законодавства з 01 січня 2018 року, за яким призначення пенсії здійснюється після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу на дату досягнення віку у жінок 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Тобто по суті, зазначений лист є інформаційним і жодних правових наслідків не створює.

Приблизно 14.03.2021 позивач отримала від Головного управління ПФУ в Луганській області лист від 10.03.2021 № 777-543/Г-01/8-1200/21, який по суті зводиться до викладення хронології порушеного позивачем питання та прийнятого за ним відповідачем рішення. Тобто по суті, скарга не розглянута і по ній не прийнято жодного рішення. У зв`язку з чим, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

На думку позивача, оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, так само як і попереднє, оскільки обидва рішення є ідентичними за підставами відмови у призначенні пенсії - не досягнення 55 років. Також, вважає, що відповідач не мав права відмовляти у призначенні пенсії з огляду на наявність постанови апеляційного суду від 14.12.2020 по справі № 360/2730/20 та висновків, які в ньому містяться, а саме визнання за позивачем права на отримання пенсії.

Ухвалою суду від 27.04.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 14.05.2021 зупинено провадження у справі № 360/2187/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20 (№ Пз/9901/32/20).

Ухвалою суду від 30.11.2021 поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Також, ухвалою суду від 30.11.2021 замінено відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

07.05.2021 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.36-39), відповідно до якого відповідач позовних вимог не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

16.06.2020 позивач звернула до управління за призначенням пенсії за списком № 2 та рішенням управління від 17.06.2020 за №52 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за списком № 2, через недосягнення на день подання заяви пенсійного віку - 55 років.

Відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі №360/2730/20 визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області від 17 червня 2020 року № 52 «Про відмову в призначенні пенсії за віком згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 червня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

На виконання вищевказаного рішення суду управління повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та на підставі рішення від 25.01.2021 №52 повторно відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за списком №2.

Відповідач зазначає, що на час звернення із заявою про призначення пенсії 16.06.2020 позивач не досягла встановленого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІУ пенсійного віку - 55 років, тому права на призначення пенсії, відповідно вказаної норми у неї відсутнє.

На момент досягнення позивачем 50 років та на момент звернення до управління із заявою про призначення пенсії, пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 2 призначається на умовах, визначених статтею 114 Закону № 1058-ІV, пунктом 2 частини другої якої визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки, які народилися, зокрема, з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року, після досягнення 55 років. Тому посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1 -р/2020 як на підставу задоволення позову вважає безпідставним.

Зважаючи, що позивач не досягла встановленого пунктом другим частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV пенсійного віку, відповідач вважає правомірним рішення управління про відмову у призначенні пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV за заявою від 16 червня 2020 року, внаслідок чого вважає позовні вимоги про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення такими, що належить залишити без задоволення.

На підставі вищенаведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.5-9).

16 червня 2020 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області із заявою від 16 червня 2020 року, зареєстрованою за № 2761, про призначення пенсії за віком, додавши до неї відповідний пакет документів.

Рішенням відповідача від 17.06.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недосягненням віку, з якого призначається пенсія, а саме 55 років (а.с.10).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 360/2730/20 - скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 17 червня 2020 року № 52 «Про відмову в призначенні пенсії за віком згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 червня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду (а.с.11-19).

На виконання вищевказаного рішення суду відповідачем повторно розглянуто заяву позивача від 16.06.2020 про призначення пенсії за віком та рішенням від 25.01.2021 №52 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутністю на день звернення віку 55 років (а.с.20,21).

Сторонами у справі не заперечується той факт, що на день призначення пенсії вік позивача становил 51 рік, страховий стаж 32 роки 08 місяців 06 днів, з них на пільгових умовах по списку №2 - 22 роки 05 місяців 12 днів (а.с.20, 21).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, пункт «б» статті 13 цього закону в редакції, чинній до 01.04.2015 передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Коснтитуційного Суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 ,встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Тому відмова управління Пенсійного фонду України в призначенні позивачу, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 32 роки 08 місяців 06 днів, у тому числі пільговий стаж за списком № 2 - 22 роки 05 місяців 12 днів, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Велика палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливими для особи, а не Закону № 1058-ІV. При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи документів на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах їй виповнилося 50 років, страховий стаж становив 32 роки 08 місяців 06 днів, пільговий стаж за списком № 2 складає 22 роки 05 місяців 12 днів, що відповідає вимогам п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та є достатнім для висновку, що позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону№ 1788-ХІІ.

Наведене вище свідчить про протиправність рішення відповідача № 52 від 25.01.2021 про відмову позивачу у призначенні пенсії з підстав недосягнення 55 річного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, з огляду на що вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування вказаного рішення належать до задоволення.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд з метою повного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 16.06.2020 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 908 грн, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області № 52 від 25.01.2021 «Про відмову в призначенні пенсії за віком згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 16.06.2020 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян