Справа № 160/278/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/278/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу в м. Дніпрі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 (головуючий суддя Горбалінський В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, щодо не оприлюднення у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті Межиріцької сільської ради Павлоградського району в Дніпропетровської області розпоряджень сільського голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади, які не є внутрішньоорганізаційними за період з 15.08.2019 по 30.08.2019;

-зобов`язати виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області оприлюднити у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті Межиріцької сільської ради Павлоградського району в Дніпропетровської області розпорядження сільського голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади які не є внутрішньоорганізаційними за період з 15.08.2019 по 30.08.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області щодо не оприлюднення розпоряджень сільського голови, які не є внутрішньоорганізаційними, за період з 15.08.2019 по 30.08.2019 у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Зобов`язано Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області оприлюднити у формі відкритих даних на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних розпорядження голови Межиріцької об`єднаної територіальної громади за період з 15.08.2019 по 30.08.2019, крім тих, які є внутрішньоорганізаційними. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині відмови у стягненні витрати на правничу допомогу, прийняти в цій частині нове рішення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача професійні витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутню можливість встановити факт оплати послуг наданих адвокатом позивачу відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №4-13/01 від 13.01.2021, оскільки докази оплати позивачем за даним актом в матеріалах справи відсутні. Вказаний висновок суду не узгоджується із правовою позицією Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 №813/481/18 відповідно до якої, можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством. Отже, відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу є необґрунтованою, рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за договором надання правничої (правової) допомоги від 02.11.2020 № 02/11/1, укладеним між клієнтом ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери», останній зобов`язується надати клієнту правову допомогу щодо захисту інтересів і прав у будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях усіх форм власності та підпорядкування, у тому числі представлення його в органах судової влади усіх юрисдикцій та інстанцій, в органах прокуратури, а також в третейських (арбітражних) судах, а клієнт зобов`язується оплатити вартість наданих йому послуг та інші витрати, фактично понесені для виконання цього договору.

На підтвердження суми витрат на правничу допомогу у розмірі 5430,00 грн. до суду надано:

-договір про надання правничої (правової) допомоги від 02.11.2020 № 02/11/1;

-додаткова угода від 03.11.2020 № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.11.2020 № 02/11/1;

-акт приймання-передачі наданих послуг від 13.01.2021 № 4-13/01;

-звіт про виконання договору від 13.01.2021;

-квитанція до прибуткового касового ордеру №2 від 03.02.2021.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу враховуючи відсутність документів, підтверджуючих факт оплати позивачем гонорару адвоката у день підписання акту приймання-передачі наданих послуг від 13.01.2021, як це передбачено договором про надання правової допомоги №02/11/1 від 02.11.2020.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

Частина 4 статті 134 КАС України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи встановлено, що у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про стягнення на його користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 10).

На підтвердження надання правничої допомоги позивачем надано копії (а.с. 17-19, 24, 89-91):

-договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.11.2020 № 02/11/1;

-додаткову угоду від 03.11.2020 № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.11.2020 № 02/11/1;

-акту приймання-передачі наданих послуг від 13.01.2021 № 4-13/01;

-звіту про виконання договору від 13.01.2021, квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 03.02.2021.

Отже, представником позивача дотримано процедуру звернення до суду із заявою про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Перевіривши зміст наданих позивачем документів стосовно витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.

02.11.2020 між позивачем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» (Об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги (далі - Договір).

13.01.2021 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» погоджено звіт про виконання Договору №02/11/1 від 02.11.2020 року. Даним звітом передбачено наступні послуги Адвокатського об`єднання «Бірюк, Мігульов і партнери»:

1) вивчення порушеного Клієнтом питання, ознайомлення з первинними документами. Проведення аналізу нормативно-правової бази. (2 год.- помічник адвоката). Вартість послуги 1200 грн.;

2) проведення огляду, аналізу та узагальнення судової практики у справах, що за предметом співпадають зі справою, дорученою Клієнтом (1 год 30 хв. помічник адвоката). Вартість послуги 900 грн.;

3) підготовка та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності противною та зобов`язання вчинити дії (щодо зобов`язання оприлюднити розпорядження сільського голови Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в період з 15.08.2019 по 30.08.2019) (2 години 30 хв. помічник адвоката, 30 хв. - адвокат). Вартість послуги 1500 грн., 900 грн. відповідно;

4) підготовка письмових доказів додатків до позовної заяви( п.4) виготовлення, друк та копіювання документів.(105 арк.(текстовий формат), 78 арк.(скріншоти)). Вартість послуги 462,00 грн., 468,00 грн. відповідно.

Загальна сума 5 430,00 грн.

13.01.2021 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бірюк Мігульов і партнери» погоджено акт приймання-передачі наданих послуг №4-13/01, відповідно до якого сторони погодили повне виконання послуг, зазначених у звіті від 13.01.2021.

Також даним актом передбачено проведення розрахунків, порядок яких визначений у Договорі №02/11/1 від 02.11.2020.

Пунктом 4.8 Договору передбачено, що факт наданих об`єднанням послуг за цим договором підтверджується актом наданих послуг, який в свою чергу є підставою для сплати клієнтом винагороди (об`єднанню), а також інших витрат понесених ним.

Пунктом 4.9 Договору встановлено, що клієнт сплачує гонорар об`єднанню, а також інші витрати понесених ним, у день підписання акту наданих послуг.

Гонорар та інші виплати за цим договором сплачують клієнтом готівкою або здійснюються ним у безготівковому порядку на банківський рахунок об`єднання.

Отже, Договором передбачено як безготівковий формат розрахунку, так і готівковий.

На підтвердження факту сплати позивачем витрат на правову допомогу, які зазначені в акті приймання-передачі наданих послуг від 13.01.2021 № 4-13/01, представником позивача подана квитанція до прибуткового ордеру №2 від 03.02.2021.

Тобто, п. 4.9 договору про надання правової допомоги від 02.11.2020 № 02/11/1 встановлено, строки сплати клієнтом гонорару об`єднанню, а також інші витрати понесених ним у день підписання акту наданих послуг - 13.01.2021, проте відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 2 позивачем сплачено адвокатські послуги 03.02.2021.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З огляду на вказані норми, та враховуючи, що відповідач не подав заперечень щодо суми витрат на правничу допомогу, а також з огляду на висновок Верховного Суду в постанові від 15 квітня 2021 року у справі №160/6899/20 про те, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, колегія суддів вважає, що позивач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні належні докази щодо надання Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» правових послуг позивачу.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу є доведеними та наявні документи на підтвердження надання такої допомоги та витрати на професійну правничу допомогу є співмірними з урахуванням складності справи.

Таким чином, судом встановлено право особи на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Позивачем надано належні докази понесення витрат на правничу допомогу та доведено належними та допустимими доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5430,00 грн.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2021 скасувати в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

В цій частині ухвали нове судове рішення.

Стягнути з Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5430,00 (п`ять тисяч чотириста тридцять) грн.

Постанова набирає законної сили 01.12.2021 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров