Справа № 420/8021/21
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8021/21

Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 07 липня 2021 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України, про визнання протиправними дій щодо відмови у проведення перерахунку пенсії на підставі довідки та зобов`язання провести перерахунок пенсії з 05.03.2019р. відповідно до оновленої довідки,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 з 05.03.2019 року в перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.11.2020 року № 11/2994, наданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 05.03.2020 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення від 06.11.2020 року №11/2994, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 05.03.2019 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.05.2021 року, а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 05.03.2019 року по день проведення перерахунку.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач, посилаючись на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р., яким визнано протиправним та нечинним пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вказав, що має право на перерахунок своєї пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Разом з тим, порядок дій, які повинні вчинити у даному випадку Головне управління ПФУ в Одеській області та Адміністрація державної прикордонної служби України, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови КМУ №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився. Адміністрацією Державної прикордонної служби України виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку №11/2994 від 06.11.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. із зазначенням відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019р. Відтак, з огляду на приписи Постанови № 103 та Порядку №45, відповідач отримавши оновлену довідку від Адміністрації державної прикордонної служби України був зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021р. до участі у справі в якості другого відповідача було залучено Пенсійний фонд України.

Відповідач Головне управління ПФУ в Одеській області проти позову заперечував.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії та виплати пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/2994 від 06.11.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/2994 від 06.11.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Зобов`язано Пенсійний фонд України виплатити з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/2994 від 06.11.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині зобов`язань, покладених на Пенсійний фонд України, відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати судове рішення з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України.

В обґрунтування скарги вказано, що суд першої інстанції неповно з`ясував обсяг повноважень Пенсійного фонду України щодо можливості виплачувати пенсію безпосередньо позивачу, оскільки ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає, що виплата пенсій здійснюється органами ПФ України за місцем фактичного проживання пенсіонера. Функції з призначення (перерахунку) та виплати пенсій є дискреційними повноваженнями головних управлінь Пенсійного фонду України, що прямо встановлено положеннями чинного законодавства,оскільки пп.5 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014р. №28-2, чітко визначено, що головні управління відповідно до покладених завдань здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, судом першої інстанції не враховано розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління. Спеціальних підрозділів, які б безпосередньо виплачували пенсію, в Пенсійному фонді України не створено і не могло бути створено. Таким чином, на думку апелянта, зобов`язання з виплати пенсії, покладене судом першої інстанції на Пенсійний фонд України в оскаржуваному рішенні, не узгоджується з чинним законодавством, застосоване без урахування розмежування компетенції Пенсійного фонду України та Головного управління та без врахування можливості виконання такого зобов`язання Фондом.

Апелянт також вказує про хибність висновку суду першої інстанції щодо зменшення компетенції головних управлінь Пенсійного фонду України з 01.04.2021р. шляхом переходу повноважень щодо виплати нарахованої пенсії від головних управлінь Фонду до Пенсійного фонду України. Судом не правильно застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» та Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. №1596, оскільки централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не може бути реалізоване без нарахування, складання документів для виплати пенсій територіальним органом Пенсійного фонду та згідно з Порядком №1279, лише спрощує процедуру проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. При цьому, призначення (перерахунок) та виплата пенсій пенсіонерам є дискреційними повноваженнями територіальних управлінь Фонду.

Також, апелянт зауважує, що залучаючи до участі у справі в якості другого відповідача Пенсійний фонд України та покладаючи на нього зобов`язання з виплати позивачу пенсії, суд першої інстанції помилково вирішив, що відбулось фактичне (компетенційне) правонаступництво. До того ж, як зауважує апелянт, при залученні до участі у справі в якості другого відповідача Пенсійний фонд України, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 48 КАС України, не з`ясував з цього приводу думку позивача, яким були заявлені позовні вимоги лише до ГУ ПФУ в Одеській області. Окрім того, апелянт вважає що позивачем було порушено строки звернення до суду з даним позовом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Так, відповідачем Пенсійним фондом України, не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, заявлених позивачкою до ГУ ПФУ в Одеській області та задоволених судом стосовно Головного управління ПФУ в Одеській області, відтак колегія суддів вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги Пенсійного фонду України щодо наявності правових підстав для зобов`язання Пенсійного фонду України здійснювати виплату перерахованої позивачу пенсії.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є пенсіонером Збройних Сил України та знаходиться на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку №11/2994 від 06.11.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. із зазначенням відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019р.

Однак, листом відповідача від 26.04.2021р. відмовлено у перерахунку пенсії позивача та здійсненні відповідних виплат на підставі наданої довідки.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивачка звернулась до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а відтак Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області після одержання довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення №11/2994 від 06.11.2021 року зобов`язане перерахувати пенсію позивачу, починаючи з 05.03.2019 року, тобто з дати набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103.

Водночас, пославшись п.4 Положення про ПФ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 (в редакції Постанови №1279), згідно якого ПФ України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, а також приписи Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999р. №1596 (в редакції Постанови №1279), суд першої інстанції вважав, що функції щодо виплати пенсії здійснює саме ПФ України, у зв`язку із чим прийшов висновку про зобов`язання ПФ України виплатити з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/2994 від 06.11.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження згідно вимог та доводів апеляційного скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (надалі - Закон України № 2262-ХІІ).

В силу приписів ст.52 Закону № 2262-ХІІ, що регулюють порядок виплати пенсії, пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.

Вказана вище норма статті 52 Закону № 2262-ХІІ у 2021 році не зазнавала будь-яких змін.

Пенсійний фонд України в свою чергу, у розумінні п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280 (далі - Положення №280) та ст. 58 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктами4,7 Положення №280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (п.п.4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Як встановлено п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року) територіальними органами Пенсійного фонду України є головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

У відповідності до пп.5 п.4 Положення № 28-2, головні управління Фонду відповідно до покладених на завдань здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, судова колегія погоджується з твердженням апелянта про те, що функції з призначення (перерахунку) та виплати пенсій, з огляду на вищевикладене, є дискреційним повноваженням головних управлінь ПФУ.

Відтак, колегія суддів дійшла переконання, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України, в даному випадку є належним відповідачем щодо заявлених вимог в тому числі й щодо здійснення виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про відсутність у суду першої інстанції обґрунтованих та законних підстав для звернення вимог позивача в частині зобов`язання виплачувати пенсію до Пенсійного фонду України.

Посилання суду першої інстанції на положення постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» та внесенні цією постановою зміни до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, згідно яких Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, колегія суддів вважає у даному випадку недоречним, позаяк ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок його пенсії з 01.04.2019р. на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України від 06.11.2020р. №11/2994 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. При цьому, у межах спірних правовідносинах Головним управлінням ПФУ в Одеській області взагалі не здійснено перерахунок пенсії позивача, не визначено суми пенсії, що підлягає виплаті позивачу, не вчинено відповідних дій для проведення виплати позивачу перерахованої пенсії.

Апеляційний суд звертає увагу, що пунктом 1 Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою КМУ від 16.12.2020р. №1279, передбачено, що вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

Тобто, Постанова №1279 жодним чином не змінила повноваження Пенсійного фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій.

Постановою КМУ №1279 внесено зміни до деяких постанов Уряду, та, зокрема, до пп.4 п.4 Положення №280, згідно з якими Пенсійний фонд України забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Під бюджетним фінансуванням розуміють сукупність грошових відносин, пов`язаних із розподілом і використанням коштів централізованого грошового фонду держави, які реалізуються безоплатно і безповоротно шляхом надання бюджетних коштів юридичним та фізичним особам для проведення заходів, передбачених бюджетом.

Отже, Пенсійний фонд України здійснює фінансування пенсій шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам, в Пенсійному фонді України не створено. Повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомості тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсії та підписувати їх Пенсійний фонд не має.

Крім того, Постановою №1279 викладено у новій редакції п. 10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 312 від 11.05.2017р.

Між тим, такі зміни не вплинули на обсяг компетенції ПФ України та головних управлінь Фонду щодо виплати пенсій.

Централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо, призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Перерахування коштів під час фінансування здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів, сформованими і підписаними головними управліннями.

До того ж, пунктом 12 Порядку №1596 визначено, що органи Пенсійного фонду (головні управління Пенсійного фонду України в областях, м. Києві) на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 3 у трьох примірниках. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1596 під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України. При цьому інформаційний обмін здійснюється між Пенсійним фондом і банками на центральному рівні засобами телекомунікаційного зв`язку з використанням засобів криптографічного захисту інформації, що мають чинні експертні висновки або сертифікати відповідності за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду.

Згідно із пунктом 14 Порядку №1596 на підставі складених документів Пенсійний фонд України проводить протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.

Проаналізувавши наведене, судова колегія дійшла висновку про те, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області, на що суд першої інстанції не зверну належної уваги.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії. Фінансування виплати пенсій здійснювалось до 01.04.2021р. також ПФУ, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.

Оскільки виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання, Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі функції по виплаті та фінансуванню пенсій збережені за головними управліннями, а Пенсійний фонд України здійснює відповідне спрямування та фінансування пенсій, колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про помилковість висновків суду першої інстанції щодо зменшення компетенції головних управлінь ПФ України та втрати ГУ ПФУ в Одеській області функції по виплаті пенсії.

Тобто, у цій частині суд першої інстанції неправильно вирішив спір по суті.

Апеляційний суд вважає за доцільне наголосити, що звертаючись до суду з позовною заявою ОСОБА_1 крім іншого просила зобов`язати відповідача Головне управління ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату перерахованої пенсії на підставі оновленої довідки.

Вказані вимоги позивача були задоволенні судом першої інстанції, про що свідчить зміст резолютивної частини рішення суду

Так, зокрема, у своєму рішенні, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтовано висновку про наявність підстав для зобов`язання Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату позивачу перерахованої пенсії.

До того ж, судова колегія звертає увагу, що зобов`язання судом першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Адміністрації державної прикордонної служби України № 11/2994 від 06.11.2021р., з урахуванням вже виплачених сум, у абзаці 3 резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року, є належним та достатнім способом захисту та відновлення порушеного права позивача.

Правові підстави для зобов`язання ще й Пенсійного фонду України, з урахуванням наведених вище обставин справи та висновків апеляційного суду, є недоречним у даному випадку, безпідставним та необґрунтованим.

Водночас, доводи апеляційної скарги про недотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом колегія суддів оцінює критично, оскільки про порушення своїх прав на здійснення перерахунку та виплату пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії Адміністрації державної прикордонної служби України позивач дізнався з листа Головного управління ПФУ в Одеській області від 26.04.2021р. №1500-0308-8/52224, яким на адвокатський запит щодо проведення перерахунку пенсії позивача було повідомлено про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку на підставі оновленої довідки.

Строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року по справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 17.05.2021р., тобто з дотриманням строку, передбаченого статтею 122 КАС України.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотань про залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, оскільки обставини у справі, яка переглядається апеляційним судом, не є тотожними обставинами, за яких Верховний Суд ухвалив постанову у справі № 240/12017/19, спірні правовідносини в якій були врегульовані нормами Закону України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких саме підстав, апеляційний суд вважає помилковим посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, в якій, окрім іншого, зазначено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

При цьому, апеляційний суд наголошує апелянту, що за ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного Фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до вимог ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи усе вищевикладене, оскільки за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції було встановлено неправильне застосування норм права в частині зобов`язання Пенсійного фонду України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» виплатити виплатити з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/2994 від 06.11.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування судового рішення у цій частині.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 311, 315-317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі №420/8021/21 в частині зобов`язання Пенсійний фонд України виплатити з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/2994 від 06.11.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум скасувати.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021року у справі № 420/8021/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.