Справа № 523/15145/21
Суддя: Кремер І. О.
Дата ухвалення: 2021-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/97/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Скоріної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі, в залі судових засідань № 24, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що поліцейським взводи 1 роти 8 батальйону 2 полку УПП в Одеській області Гураль Г.Г. відносно ОСОБА_1 було складено постанову Серії ДПО18 Серії № 961965 від 03.08.2021 року, відповідно до якої 03.08.2021 року, близько 21 год. 01 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Vento», н/з НОМЕР_1 , по вул. Чорноморського Козацтва, 96, в м. Одесі, скоїв проїзд регульованого перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.7.3Е ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Однак, ОСОБА_1 не погоджується із вказаною постановою з тих підстав, що працівником поліції Гураль Г.Г. при винесенні вказаної постанови були порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, у постанові інспектор вказав, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом скоїв проїзд регульованого перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.7.3.Е ПДР України. Однак, відповідна інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 проїхав вказане перехрестя на зелений, дозволяючий сигнал світлофору з дотриманням п.п.8.7.3 Е ПДР України, що може бути підтверджено відео файлами з портативного відеорегістратора поліцейського, який складав Постанову, але копій яких у ОСОБА_1 немає. Таким чином, позивач вважає постанову Серії ДПО18 № 961965 від 03.08.2021 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підставі вищенаведеного, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким скасувати постанову інспектора 1 взводу 8 роти 2 батальйону УПП в Одеській області Гураль Г.Г. Серії ДПО18 № 961965 від 03.08.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Суд констатує, що представником відповідача Димон І.В. було надано до суду відзив на позову заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи вимоги даного відзиву, представник відповідача вказує на те, що 03.08.2021 року поліцейським Гураль Г.Г. під час виконання своїх обов`язків виявлено, що водій транспортного засобу «Volkswagen Vento», н/з НОМЕР_1 , як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , який здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху, яким визначено, що червоний сигнал, у тому числі мигтливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух. У зв`язку з цим, позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, внаслідок чого постановою Серії ДПО18 № 961965 від 03.08.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідно на накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. Факт вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом. Окрім того, представник відповідача зазначив, що твердження ОСОБА_1 про порушення процесуальних норма права при розгляді справи про притягнення на нього адміністративного стягнення не відповідають дійсності та спростовуються також дійсним обставинам справи.

Представник позивача Воронков В.О. в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити даний позов та провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Димон І.В. в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій проти позову заперечує, просить суд відмовити в його задоволенні та провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Судом встановлено, що 03.08.2021 року о 21 год. 01 хв. поліцейським Гураль Г.Г. під час виконання своїх обов`язків виявлено, що водій транспортного засобу «Volkswagen Vento», н/з НОМЕР_1 , як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , який здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху, яким визначено, що червоний сигнал, у тому числі мигтливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Так, з наявної в матеріалах справи постанови Серії ДПО18 № 961965 від 03.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , 03.08.2021 року о 21 год. 01 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Vento», н/з НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Чорноморського Козацтва, 96, скоїв проїзд регульованого перехрестя на забороняючий сигнал світлофору.

Відповідно до п. 8.1. Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п.8.7 Правил дорожнього руху світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло; г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. (п.8.7.3 ПДР)

Відповідно до п. 8.10 Правил дорожнього руху у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність водія за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» екіпажем патрульної поліції було прийнято рішення про зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням останнім Правил дорожнього руху.

Згідно приписів ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Суд констатує, що представником відповідача до відзиву на позову заяву будо додано відеозапис боді - камери, на якому відображено подію, зазначену в оскаржуваній постанові Серії ДПО18 № 961965 від 03.08.2021 року.

Так із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого представником відповідача до відзиву на позову заяву, вбачається, що 03.08.2021 року, близько 21 год. 01 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Vento», н/з НОМЕР_1 , по вул. Чорноморського Козацтва, 96, в м. Одесі, скоїв проїзд регульованого перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, чим порушив п.п. 8.7.3Е ПДР.

Суд констатує, що із вказаного відеозапису чітко вбачається, що як водій ОСОБА_1 скоїв проїзд регульованого перехрестя саме на забороняючий червоний сигнал світлофора.

Позивача було зупинено із вказаних вище підстав інспектором поліції Гураль Г.Г. та роз`яснено ОСОБА_1 суть правопорушення, а також останнього було ознайомлено з відеозаписом вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий відповідачем відеозапис є належним та допустимим доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд констатує, що поліцейським Гураль Г.Г. дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 122 КпАП України та складено постанову Серії ДПО18 № 961965 від 03.08.2021 року, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Отже, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт відсутності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає висновки відповідача по справі, про порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для доказування винуватості особи, оскільки обставини, з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем доведені повністю, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер