Справа № 420/18694/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул..Косовська,2-Д, м.Одеса, 65074) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за результатом якого позивач просить суд визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та здійснення виплати щорічноп разової грошової допомоги до 05 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рiшенні від 27.02.2020 року № 3-p/2020 у справі №1-247/2018(3393/18), з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги; зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 05 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок вiйни 2 (другої) групи, у розмірі восьми мiнiмальних пенсій за віком, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішеннi вiд 27.02.2020 року №3-p/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18), з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у квiтнi 2021 року Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради при виплаті позивачу щорiчноп разової грошової допомоги до 05 травня в 2021 році сплачений розмір щорiчної разової грошової допомоги як особі з інвалідністю внаслідок вiйни другої групи до 05 травня з обмеженням фіксованою сумою - 3906,00 грн. Виплата саме такої суми щорiчної разової грошової допомоги до 05 травня в 2021 році(3906,00 гривен) підтверджується довiдкою від 08.09.2021 року № 16.04-11/143, яка видана на ім`я позивача управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси, який є структурним підрозділом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

22 вересня 2021 року з метою реалізації своїх прав на соціальний захист, гарантованих конституційними нормами позивачем до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поштовим зв`язком було направлено письмову заяву про здійснення перерахунку та виплати щорiчноп разової грошової допомоги до 05 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи у розмірі восьми мiнiмальних пенсій за віком у відповідності до рiшення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі № 3-р/2020 з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Листом від 05 жовтня 2021 року за вих. №04-Л-48599/2-п Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради відмовила позивачу в перерахунку та повідомило, "що у 2020 році відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 року № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» нарахування щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни до 05 травня 2021 року здійснено позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи 3906,00 грн.». Таким чином, разова грошова допомога до 05 травня за 2021 рiк призначена та виплачена відповідно до чинного законодавства.

Позивач вважає, що таким чином, всупереч Конституції України, рішень Конституційного суду України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради в 2021 році йому був звужений розмір трактованих виплат щорiчної грошової допомоги до 05 травня 2021 року, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

17.11.2021 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому відповідач позов не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи правомірність своїх дій посиланням на обґрунтованість виплати спірної допомоги у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" від 08.04.2021 № 325.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 має статус ветерана війни інваліда ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

Відповідач здійснив позивачу виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік відповідно до Постанови КМУ 08.04.2021 №325 у розмірі 3 906,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, передбаченому законом.

Листом від 05.10.2021 № 04-Л-48599/2-п відповідач повідомив позивача про те, що разова грошова допомога до 5 травня за 2021 рік позивачу нарахована у повному обсязі відповідно до чинного законодавства.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII).

01 січня 1999 року набрав чинності Закон № 367-ХІV, яким статтю 13 Закону № 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком".

Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) текст вказаної вище частини статті 12 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними.

Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 12 Закону № 3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України рішенням від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 відновлено дію частини четвертої статті 13 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня грошова допомога інвалідам II групи виплачується у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком.

Водночас, Кабінет Міністрів України у постанові від 8 квітня 2021 р. №325 установив, що у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, проводиться інвалідам II групи у розмірі 3906,00 гривень.

Отже, на час виплати позивачу у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова №325.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році слід застосовувати не Постанову №325, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році повинна виплачуватися інвалідам війни ІІ групи у розмірі, встановленому статтею 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV.

Вказана позиція узгоджується із висновками щодо застосування норм права, викладених у рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 та постанові Великої Падати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі № 440/2722/20.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (ЄДРПОУ - 36290160) щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (ЄДРПОУ - 36290160) нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми допомоги.

Також на адресу суду від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшло клопотання про заміну первісного відповідача. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту", щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Стосовно клопотання відповідача про заміну первісного відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

При цьому відповідач не зазначив та не обґрунтував того, яким чином рішення суду по даній справі вплине/може вплинути на права та обов`язки Міністерства соціальної політики України.

Таким чином, на момент розгляду даної справи залучення Міністерства соціальної політики України в якості належного відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради не доведена, з урахуванням чого, суд відмовляє у заміні вказаного учасника в якості належного відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір".

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про заміну відповідача - відмовити.

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул..Косовська,2-Д, м.Одеса, 65074) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку та здійснення виплати щорічноп разової грошової допомоги до 05 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рiшенні від 27.02.2020 року № 3-p/2020 у справі №1-247/2018(3393/18), з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену разову грошову допомогу до 05 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок вiйни 2(другої) групи, у розмірі восьми мiнiмальних пенсій за віком, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішеннi вiд 27.02.2020 року №3-p/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18), з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко