Справа № 160/54/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 160/54/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Новошицька О.О.

за участю представника позивача Галючек А.А.

представника відповідача Таран А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року (головуючий суддя Захарчук-Борисенко Н.В.)

в адміністративній справі №160/54/21 за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово- будівельний кооператив "будинок з терасою на Жуковського 6 Д" до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Обслуговуючий кооператив "Житлово- будівельний кооператив "будинок з терасою на Жуковського 6 Д" звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ласті, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис № 1488-ДК/0138Пр/03/01/-20 від 24.12.2020 складений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області-головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управляння з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Зубко Д.Ю.

Також позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу розмірі 15400 грн.

Позов обґрунтований тим, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській проведено позапланову виїзну перевірку земельної ділянки з кадастровим номером: :03:290:0036, яка належить на праві приватної власності обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д». Зазначеною перевіркою встановлено порушення зі сторони житлово-будівельного кооперативу, а саме зняття та заволодіння ґрунтовим покривом (родючим шаром ґрунту) без спеціального дозволу. Позивач не погоджуючись з висновками відповідача викладені в акті № 1488-ДК/1410/АП/09/01/-20 від 10.12.2020, обґрунтовуючи свою позицію їх необ`єктивністю та упередженістю, вважає необґрунтованим та незаконним припис державного інспектора ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано припис № 1488-ДК/0138Пр/03/01/-20 від 24.12.2020 складений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області-головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управляння з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Зубко Д.Ю.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Філосовська, 39-А, ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д» (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, буд. 6 Д, ) судовий збір у розмірі 2270грн., та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15400 грн., а всього 17670грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що спірний припис містить висновки про виявлені під час проведення перевірки порушення вимог законодавства, однак, не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання для усунення виявлених порушень. Також вказав З урахуванням вимог ст. 166, ст.168 Земельного кодексу України, та вимог і показників, встановлених у ДСТУ 4289:2004, ДСТУ 4287:2004, ДСТУ 4362:2004 можна дійти висновку, що основною та найціннішою властивістю ґрунту є його родючість тобто, ґрунтовий покрив має обов`язково характеризуватися родючістю. Ґрунтовий покрив земельних ділянок, який не відповідає вимогам та показникам, встановленим у зазначених ДСТУ, не є родючим, а отже, дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок не видається.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що на земельній ділянці за кадастровим номером :03:290:0036 відбувались будівельні роботи пов`язані із зняттям та перенесенням ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту), а також заволодіння ґрунтовим покривом шляхом вивезення його за межі земельної ділянки. Дозвіл на зняття та перенесення поверхневого (родючого) шару ґрунту позивач не отримував, а отже дії останнього є неправомірними та такими, що порушують вимоги законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» від 27.11.2020 №1488-ДК проведено позапланову виїзну перевірку земельної ділянки з кадастровим номером: :03:290:0036, яка належить на праві приватної власності обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д», результати якої викладені в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою №1488-ДК/1410/АП/09/01/-20 від 10.12.2020.

Перевіркою виявлені порушення обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д», а саме зазначено, що на земельній ділянці загальною площею 0.0972 га з кадастровим номером :03:290:0036 проводиться зняття та заволодіння ґрунтовим покривом (родючим шаром ґрунту) без спеціального дозволу.

Позивач не погоджуючись з висновками державного інспектора ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській викладені в акті № 1488-ДК/1410/АП/09/01/-20 від 10.12.2020, надав свої письмові заперечення за вих. № 24 від 21.12.2020, проте державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області - головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Зубко Дмитром Юрійовичем було складено та видано протоколи про адміністративне правопорушення № 1488-ДК/0175П/07/01/-20 від 16.12.2020, № 1488-ДК/0176П/07/01/-20 від 16.12.2020, а також припис № 1488-ДК/0183Пр/03/01/-20 від 24.12.2020 про усунення виявлених правопорушень у 30 денний термін.

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д» з приписом державного інспектора ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській категорично не згоден, вважає його необґрунтованим та незаконним.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством України та перебуває під особливою охороною держави. Враховуючи особливий правовий статус землі як головного багатства держави, а також цінності сільськогосподарських земель, питання зняття та перенесення ґрунтового покриву земельної ділянки знайшло своє особливе правове регулювання.

Зокрема, стаття 1 Закону України «Про охорону земель» визначено, що ґрунт -природно-історичне органо-мінеральне тіло, що утворилося на поверхні земної кори і є осередком найбільшої концентрації поживних речовин, основою життя та розвитку людства завдяки найціннішій своїй властивості - родючості;

родючість ґрунту - здатність ґрунту задовольняти потреби рослин в елементах живлення, воді, повітрі і теплі в достатніх кількостях для їх нормального розвитку, які в сукупності є основним показником якості ґрунту.

Стаття 168 Земельного кодексу України передбачено, що ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д» відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 28.10.2020 є власником земельної ділянки загальною площею 0.0972 га, кадастровий номер: :03:290:0036.

Згідно розробленої та затвердженої Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області технічної документації земельна ділянка загальною площею 0.0972 га, кадастровий номер: :03:290:0036 належить до категорії « 200 Землі житлової та громадської забудови», з цільовим призначенням « 02.03 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку», що підтверджено витягом №1909-5839 від 19.09.2019 про нормативно грошову оцінку земельної ділянки.

Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д» укладено договір №16-09/19 від 16.09.2019 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гарант Проект». На виконання умов договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Гарант Проект» проведено комплекс робіт з демонтажу об`єкту житлової нерухомості № 01: старої будівлі, прибудов, гаражу, мостіння, а також мереж комунікацій. 25.06.2020 даний об`єкт житлової нерухомості № 01 знято з державної реєстрації, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.06.2020.

Аналіз змісту спірного припису № 1488-ДК/0183Пр/03/01/-20 від 24.12.2020 дає підстави стверджувати, що він не відповідає ознакам акту індивідуальної дії (розпорядчого акту) з огляду на таке.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень державного інспектора віднесено, зокрема, надання обов`язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1 статті 4 КАС України).

Отже, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані.

Разом з тим, спірний припис містить висновки про виявлені під час проведення перевірки порушення вимог законодавства, однак, не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання для усунення виявлених порушень.

З огляду на правову природу припису № 1488-ДКУ0183Пр/03/01/-20 від 24.12.2020, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, а відтак, наділений ознаками правового акту індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому «законність» припису передбачає його обґрунтованість.

У даному випадку зміст спірного припису, який є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для позивача, полягає в тому, щоб «усунути порушення земельного законодавства у 30 денний термін з дня отримання припису», встановлені уповноваженою особою. Додатково про обов`язковий характер даного припису свідчить застереження в ньому про те, що його невиконання є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначивши у приписі про необхідність «усунути порушення вимог земельного законодавства» відповідач не вказав, які саме дії, та на підставі яких положень чинного закону повинен здійснити позивач для усунення встановлених перевіркою порушення вимог законодавства.

Зазначена позиція розглянута в правовому висновку викладеного в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2019 року по справі № 806/1723/18.

Таким чином, з аналізу змісту припису ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 1488-ДК/0183Пр/03/01/-20 від 24.12.2020, як акту індивідуальної дії, вбачається, що такий припис прийнято з порушенням вимог законодавства щодо його змісту, оскільки є неконкретизованим.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачем для з`ясування кваліфікуючої обставини «родючості ґрунту» позивачем ініційовано проведення на земельній ділянці загальною площею 0.0972 га з кадастровим номером: :03:290:0036 експертне будівельно-технічне дослідження, в результаті чого отримано Висновок судового експерта Д.Ю. Чашина №151/20 від 08.07.2020.

Згідно висновку проведеного експертного будівельно-технічного дослідження: «Родючого шару ґрунту в складі ґрунтів земельної ділянки з кадастровим номером: :03:290:0036 по вул. В. Жуковського, 6 Д у м. Дніпро не має».

Отже, з урахуванням результатів експертного дослідження № 151/20 від 08.07.2020, можна зробити висновок, що необхідність отримання дозволу на зняття і перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок має місце лише у тих випадках, коли він характеризується родючістю (у даному випадку - вміст гумусу в ґрунті має бути не менше ніж 3,2 %).

Разом з тим, відповідно до аналізу зразка верхнього шару ґрунту земельної ділянки з кадастровим номером: :03:290:0036, параметри вмісту гумусу, як показника родючості ґрунту менше 1,1%, що є значно низькими.

З урахуванням вимог ст. 166, ст.168 Земельного кодексу України, та вимог і показників, встановлених у ДСТУ 4289:2004, ДСТУ 4287:2004, ДСТУ 4362:2004 можна дійти висновку, що основною та найціннішою властивістю ґрунту є його родючість тобто, ґрунтовий покрив має обов`язково характеризуватися родючістю. Ґрунтовий покрив земельних ділянок, який не відповідає вимогам та показникам, встановленим у зазначених ДСТУ, не є родючим, а отже, дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок не видається.

На підставі вищевикладеного, можна зробити висновок, що у позивача не виникає обов`язку в отриманні агрохімічного паспорту та проекту землеустрою.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д» підлягають задоволенню.

Щодо витрат судових витрат на правову допомогу адвоката у суді першої інстанції у розмірі 15400 грн., колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

В силу ч.7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В силу частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, на підтвердження наданих правничих послуг у розмірі 15400 грн. в суді першої інстанції надано: договір про надання правової допомоги № 1/06/20 від 01.06.2020 укладений між Адвокатським об`єднанням «Право та Партнерство» в особі керуючого партнера Галючека Артема Анатолійовича, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д», в особі директора Гольдіна Михайла Ароновича, який діє на підставі Статуту, додаток 1 до Договору « 1/06/20 «Погодинні ставки адвокатського об`єднання», заяву на отримання правової (правничої) допомоги за Договором № 1/06/20, акт приймання-передачі виконавчих робіт/послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 1/06/20 від 01.06.2020, заявку на отримання правової (правничої) допомоги за Договором № 1/06/20 від 01.06.2020, акт приймання передачі виконаних робіт/послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 1/06/20 від 01.06.2020, платіжне доручення № 21 від 30.12.2020 на суму 8400 грн., призначення платежу: оплата за надання юридичних послуг згідно акта від 30.12.2020 за Договором про надання правової (правничої допомоги) № 1/06/20 від 01.06.2020, платіжне доручення № 100 від 28.05.2021 на суму 7000 грн., призначення платежу: оплата за надання юридичних послуг згідно акта від 27.05.2021 за Договором про надання правової (правничої допомоги) № 1/06/20 від 01.06.2020.

Надаючи оцінку доказам, щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15400грн. та змісту проведеної роботи адвоката, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що послуги, в розмірі 15400грн. не містять обґрунтувань вказаної суми з які саме правові послуги надані.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, видами адвокатської діяльності є, зокрема,

- надання правової інформації,

- консультацій і роз`яснень з правових питань,

- правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати:

- консультації,

- роз`яснення,

- складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг,

- здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Отже, до правової допомоги належать:

- консультації, роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Водночас, втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими. На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з того, що дана справа є справою незначної складності, та в суді першої інстанції розглянута в спрощеному позовному провадженні, справедливий розмір витрат на правничу допомогу відповідає 2000грн.

В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що саме суд встановлює розмір судових витрат, які сторона сплатила, або має сплатити на підставі доказів.

Отже, для встановлення судом розміру витрат, що понесла сторона у справі слід надати відповідні докази.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Слід зазначити, що в силу ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, і складність справи, і витрачений час на надання правничої допомоги і ціна позову та ін. мають значення для суду для визначення розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу в сумі першої інстанції, колегія суддів апеляційної вважає, що розмір 15400грн. є значно перевищеним, тому визначає розмір витрат на правову допомогу на рівні 2000грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У постанові Верховного Суду від 23.04.2019 по справі №826/9047/16 зазначено, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначені критерії колегія суддів апеляційної інстанції також визначає розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1000грн.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року - змінити в частині визначення розміру витрат на правничу (правову) допомогу.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Філосовська, 39-А, ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д» (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, буд. 6 Д, ) витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Філосовська, 39-А, ) на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будинок з терасою на Жуковського 6 Д» (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, буд. 6 Д, ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 17.11.2021 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 17.11.2021.

В повному обсязі постанова виготовлена 24.11.2021.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова