Справа № 500/6254/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/6254/21

03 грудня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування припису

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2021 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування припису 23.06.2021 №881-ДК/0471Пр/03/01/-21, складений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Каспруком В.С.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , є фізичною особою підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність за КВЕД 01.11 "Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур та насіння олійних культур" (основний вид діяльності).

13.09.2021 засобами поштового зв`язку отримав від Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області наступні документи:

- акт обстеження земельної ділянки від 19.08.2021 №1163-ДК/0253/АО/Ю/01/-21;

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 19.08.2021 №1163-ДК/1123/АП/09/01/-21;

- припис від 19.08.2021 №1163-ДК/0608Пр/03/01/-21;

- протокол про адміністративне правопорушення від 19.08.2021 №1163-ДК/021ЗП/07/01/-21;

- повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 19.08.2021 №1163-ДК/03396/04/01/-21;

- постанову про закриття справи від 02.09.2021 №1163-ДК/0171 ПО/08/01/-21.

Із одержаних документів стало відомо про проведення перевірки, якою встановлено, що гр. ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку площею 2,8129 га кадастровий номер: :01:001:1117 на території села Шибалин Бережанської міської ОТГ Тернопільського району із земельного запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) для ведення сільськогосподарського виробництва, чим порушено вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України (земельна ділянка засіяна кукурудзою). Земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду "Загальнозоологічний заказник місцевого значення "Звіринець".

Листом від 16.09.2021 №ПІ-126/0-153/0/63-21 "Щодо розгляду звернення" позивачу надіслано копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 11.08.2021 №1163-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності", де вказано, що правовою підставою для здійснення заходу державного контролю став лист Бережанської окружної прокуратури від 04.08.2021 №1739 ВИХ-21.

З посиланням на норми чинного законодавства України вважає, що відповідачем під час проведення заходу державного контролю за використанням та охороною земель не додержано вимог статей 4-6, частин першої - восьмої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V, тобто проведено захід державного контролю без належної правої підстави (наказу про проведення заходу державного контролю), без повідомлення суб`єкта господарювання про проведення заходу державного контролю та у його відсутності, що має наслідком визнання результатів такої перевірки протиправними та скасування припису прийнятого за її результатами.

Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

У визначений судом строк Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області подало відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зазначає про необхідність розрізняти перевірки суб`єктів господарювання на предмет відповідності здійснюваної ними діяльності вимогам законодавства від перевірок щодо об`єкту, зокрема у цій справі такого як самовільно зайнята земельна ділянка. Особливості та обмеження перевірок визначені у Законі України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не відносяться до перевірок земель Держгеокадастром та його територіальними органами. В цьому випадку, об`єктом перевірки була земельна ділянка, а не господарська діяльність підприємства.

У зв`язку з виконанням п.1.4 Плану роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель на II квартал 2021 року, з врахуванням повноважень визначених Положенням про Головне управління, видано наказ від 11.08.2021 №1163-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності", пунктом 1 якого наказано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки під час використання земельної ділянки, як об`єкта перевірки, орієнтовною площею 2,8129 га, за кадастровим номері :01:001:1117 на території Бережанської територіальної громади Тернопільського району (колишній Бережанський район) Тернопільської області. Підставою для прийняття даного наказу став лист Бережанської окружної прокуратури від 04.08.2021 №1739 ВИХ-21.

На виконання вказаного наказу було проведено перевірку, в результаті якої встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку державної форми власності за кадастровим номером :01:001:1117, площею 2,8129 га, яка розташована на території села Шабалин Бережанської міської територіальної громади із земель запасу комунальної форми власності с/г призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим порушено вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України (земельна ділянка засіяна кукурудзою). Земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду "Загальнозоологічний заказник місцевого значення "Звіринець").

За наслідками перевірки складено акт обстеження земельної ділянки від 19.08.2021 №1163-ДК/0253АО/10/01/-21 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 19.08.2021 №1163-ДК/1123/АП/09/01/-21 щодо порушень вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України. Також державним інспектором 19.08.2021 винесено припис №1163-ДК/0608Пр/03/01/-21 про усунення виявленого порушення вимог земельного законодавства у відповідності до статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Даний припис 20.08.2021 надіслано позивачу засобами поштового зв`язку та отриманий ним 13.09.2021

Позивачем не надано жодних доказів, які підтверджують правомірності використання земельної ділянки, яка була об`єктом перевірки, а тому виходячи зі змісту статті 1 Закону України "Про Державний контроль за використанням та охороною земель" має місце самовільне зайняття земельної ділянки.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог Земельного кодексу України, Законів України "Про Державний контроль за використанням та охороною земель", "Про охорону земель", Постанови Верховної ради України від 17.07.2020 №807-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів", Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.05.2021 №248 у зв`язку з надходженням листа Бережанської окружної прокуратури від 04.08.2021 №1739 ВИХ-21 відповідачем видано наказ від 11.08.2021 №1163-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності", пунктом 1 якого наказано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання земельного законодавства при використанні земельної ділянки, як об`єкта перевірки, за кадастровим номері :01:001:1117 на території Бережанської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до акту обстеження від 19.08.2021 №1163-ДК/0253/АО/10/01/-21, старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Каспруком В.С. проведено обстеження земельної, яка знаходиться на території села Шибалин Бережанської ОТГ Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 2,8129 га, комунальної власності (категорія земель землі сільськогосподарського призначення; цільове призначення земель: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва).

За результатами обстеження земельної ділянки встановлено, що гр. ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку площею 2,8129 га, кадастровий номер: :01:001:1117 на території села Шибалин Бережанської міської ОТГ Тернопільського району із земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим порушено вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України (земельна ділянка засіяна кукурудзою). Земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду "Загальнозоологічний заказник місцевого значення "Звіринець".

Аналогічна інформація міститься і в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 19.08.2021 №1163/-ДК/1123/АП/09/01/-2.

За таких встановлених обставин згідно припису від 19.08.2021 врученому гр. ОСОБА_1 зобов`язано усунути порушення вимог законодавства відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись із винесеним приписом, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до статті 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України (стаття 187 ЗК України).

За змістом статті 88 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 вказаного Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 №963-IV (далі - Закон №963-IV).

Згідно статті 2 Закону №963-IV основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Статтею 4 Закону №963-IV встановлено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (стаття 5 Закону №963-IV).

Положеннями статті 6 Закону №963-IV визначено повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до статті 9 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом, зокрема, проведення перевірок.

Згідно частини першої статті 10 Закону №963-IV, яка визначає повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач, як територіальний орган Держгеокадастру, наділений повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, у тому числі, шляхом проведення перевірок. При цьому, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Позивач обґрунтовує неправомірність дій відповідача незастосуванням при проведення перевірки самовільно зайнятої земельної ділянки положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V. (далі - закон №877-V)

Проте, відповідно до частини п`ятої статті 9 Закону №963-IV порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель встановлюється цим Законом, Земельним кодексом України, законами України "Про охорону земель", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

При цьому, у статті 2 Закону №877-V визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за використанням та охороною земель.

З огляду на викладене, суд зауважує, що спірні правовідносини вирішуються в рамках Закону №963-IV, який є спеціальним та регулює правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля, поряд з Законом №877-V, який є загальним та визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Водночас слід розрізняти перевірки суб`єктів господарювання на предмет відповідності здійснюваної ними діяльності вимогам законодавства від перевірок щодо об`єкту, у цій справі такого як самовільно зайнята земельна ділянка.

Як видно з матеріалів справи, об`єктом перевірки була саме земельна ділянка за кадастровим номері :01:001:1117 на території Бережанської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області.

Тому посилання позивача на відсутність у наказі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №1163-ДК найменування суб`єкта господарювання щодо якого буде здійснюватися захід державного контролю та про проведення заходу державного контролю без повідомлення суб`єкта господарювання та у його відсутності є безпідставними.

У результаті перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку площею 2,8129 га кадастровий номер: :01:001:1117 на території села Шибалин Бережанської міської ОТГ Тернопільського району із земельного запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим порушено вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України (земельна ділянка засіяна кукурудзою). Земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду "Загальнозоологічний заказник місцевого значення "Звіринець".

За наслідками перевірки 19.08.2021 складено акт обстеження земельної ділянки №1163-ДК/0253/АО/10/01/-21, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №1163-ДК/1123/АП/09/01/-21 та винесено припис №1163-ДК/0608ПР/03/01/-21 про усунення порушення земельного законодавства у відповідності до статей 125,126 Земельного кодексу України.

Також не знайшло свого підтвердження посилання позивача про те, що відповідачем проведено захід державного контролю щодо іншого об`єкту, ніж визначено пунктом 1 наказу №1163-ДК земельної ділянки, за кадастровим номері :01:001:1117, оскільки матеріалами перевірки (акт перевірки від 19.08.2021, акт обстеження від 19.08.2021) свідчать про земельну ділянку за кадастровим номері 612489400:01:001:1117, що не відповідає дійсності.

При цьому суд вказує, що вказані акт перевірки та припис за формою підставно не відповідають наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06.11.2018 №538 "Про затвердження уніфікованої форми акта, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, та інших форм розпорядчих документів", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.11.2018 №1321/32773, оскільки перевірка проведена не щодо господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , а тому такі посилання позивача є помилковими.

Враховуючи викладене, суд звертає увагу позивача на той факт, що відповідачем правомірно проведена перевірка, оскільки така проведена не щодо його господарської діяльності, а безпосередньо щодо самовільно зайнятої ним земельної ділянки за кадастровим номері :01:001:1117.

Докази того, що земельна ділянка перебуває на праві власності або на праві користування у позивача відсутні, що не спростовує висновки про використання земельної ділянки державної форми власності без належно оформлених документів.

Відповідно до статей 125-126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать, що оскаржуваний припис від 19.08.2021 №1163-ДК/0608ПР/03/01/-21 (в позовній заяві помилково вказано від 23.06.2021 №881-ДК/088АТ1/09/01/-21) винесений з дотриманням вимог земельного законодавства та до скасування не підлягає.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

При цьому суд враховує роз`яснення, що викладені у пункті 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Цей же принцип знайшов свій вираз у низці рішень Європейського суду з прав людини, у яких ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain); рішення у справі "Серявін та інші проти України")

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його дій, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування припису від 19.08.2021 №1163-ДК/0608Пр/03/01/-21 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль, 46002, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.