Справа № 420/17839/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 07.06.2021 р. №90, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком з 01.06.2021 р., зарахувавши до трудового стажу періоди роботи, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила суд:

(1). Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код: 22933548) вiд 07.06.2021 року № 90.

(2). Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код: 22933548) щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) періоду роботи у Ростовському вертолітному виробничому об`єднанні з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року; періоду роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 01.11.2000 року по 31.10.2003 року; періоду роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 19.11.2003 року по 31.12.2003 року.

(3). Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код: 22933548) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком від 01.06.2021 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) період роботи у Ростовському вертолітному виробничому об`єднанні з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року; період роботи у відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 01.11.2000 року по 31.10.2003 року; період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 19.11.2003 року по 31.12.2003 року, з урахуванням висновків суду, викладених в рiшенні.

(4). Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код: 22933548) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору.

(5). Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код: 22933548) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

01.06.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області iз заявою щодо призначення їй пенсії, до якої додані документи, що підтверджують страховий стаж.

Втім, за результатами розгляду документів Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області до страхового стажу не зараховано періоди з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року, з 01.11.2000 року по 31.10.2003 року, з 19.11.2003 року по 31.12.2003 року з тієї підстави, що «печатка на звільненні не читається».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.06.2021 року № 90 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком. Крім того, у Рішенні наведено, що датою, з якої ОСОБА_1 матиме право на пенсійну виплату, є 24.05.2024 року.

Не погоджуючись з цим рішенням, вважаючи його необґрунтованим, безпідставним та протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

(б) Позиція Відповідача

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

ІІІ. Процедура та рух справи

04.10.2021 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дана справа вирішується судом у перший робочий день після виходу судді з відпустки.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З урахуванням положень ч.1 ст.120, ч.6 ст.120 КАС України, ст.258 КАС України, дана адміністративна справа вирішується судом у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

01.06.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 60-ти річного віку, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області iз заявою щодо призначення їй пенсії, до якої додані документи, що підтверджують страховий стаж.

До одруження позивач мала прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 10.10.1987 р. та зазначено у трудовій книжці позивача.

Позивач отримав рішення відповідача від 07.06.2021 року № 90 про відмову в призначенні пенсії з посиланням на статтю 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», необхідність наявності страхового стажу не менше 28 років для осіб, які досягли 60 років, з метою отримання відповідного права на пенсії за віком.

Відповідно до зазначеного рішення відповідача страховий стаж ОСОБА_1 становить 21 рік 08 місяців 20 днів, за доданими документами до страхового стажу не зараховано перiод з 20.08.1980 пo 10.10.1984; з 01.11.2000 пo 31.10.2003; з 19.11.2003 пo 31.12.2003 оскільки печатка на звільненні не читається.

Відповідачем зазначено, що для зарахування періоду з 20.08.1980 по 10.10.1984, з 01.11.2000 по 31.10.2003, з 4 19.11.2003 по 31.12.2003 необхідно надати уточнюючу довідку про періоди роботи, видану - підприємством, на якому працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи.

Не погоджуючись з рішення відповідача від 07.06.2021 року № 90 про відмову в призначенні пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

V. Джерела права та висновки суду

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058), страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року №58 (далі - Інструкція №58), всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до п. 2.26 Інструкції №58 запис про звільнення в трудовій книжці працівника здійснюється з дотриманням наступних правил: в графі 1 ставиться порядковий номер запису; в графі 2 - дата звільнення; в графі 3 - причина звільнення; в графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис. - наказ (розпорядження), його дата та номер. Днем звільнення вважається останній день роботи. До трудової книжки працівника повинен бути внесений наступний запис: в графі 1 розділу "Відомості про працю" ставиться порядковий номер запису, в графі 2 - дата звільнення, в графі 3 вноситься підстава звільнення, в графі 4 зазначається дата та номер наказу (розпорядження) про звільнення.

Як зазначає відповідач загальний страховий стаж позивача становить 21 рік 08 місяців 20 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу позивача не враховано період роботи:

з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року у Ростовському вертолітному виробничому об`єднанні;

з 01.11.2000 року по 31.10.2003 року у відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай»;

з 19.11.2003 року по 31.12.2003 року у Відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай».

Відповідно до Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.06.2021 року № 90 вищезазначений страховий стаж не зараховано, оскільки печатка на звільненні не читається.

З приводу цього суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документами про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, положеннями Порядку № 637 визначено, що підтвердження стажу роботи іншими ніж трудова книжка документами, мають застосовуватися лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

На виконання приписів п.п. 2.1 п. 2 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач надав до пенсійного органу документ про стаж трудову книжку.

Як встановлено з записів у трудовій книжці ОСОБА_1 з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року працювала на посаді контролера-оператора у Ростовському вертолітному виробничому об`єднанні. При цьому, суд зазначає, що назва об`єднання достатньо читальна, а також міститься підпис особи - начальника відділу кадрів Ростовського вертолітного виробничого об`єднання.

До того ж, судом також встановлено, що з метою підтвердження вищевказаних відомостей щодо роботи позивач зверталась до Ростовського вертолітного виробничого комплексу Публічного акціонерного товариства «Роствертол» імені Б.М. Слюсаря та окремо до відділу кадрів - Ростовського вертолітного виробничого комплексу Публічного акціонерного товариства «Роствертол» імені Б.М. Слюсаря.

Листом від 25.08.2021 року № 253-2/162 ПАТ «Роствертол» надало довiдку про стаж від 16.08.2021 року № 179, довідку про заробітну плату від 25.08.2021 року № 325, довідку про перейменування підприємства вiд 16.08.2021 року № 180. З довідки від 16.08.2021 року №180 вбачається, що ПАТ «Роствертол» є правонаступником Ростовського вертолітного виробничого об`єднання. Довідкою ПАТ «Роствертол» від 16.08.2021 року № 179 підтверджено те, що ОСОБА_1 працювала на цьому підприємстві у період з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року, крім того, довiдкою про заробітну плату від 25.08.2021 року № 325 підтверджується нарахування заробітної плати позивачу за цей період та здійснення рахувань з нею.

Як вбачається з трудової книжки позивача, у період з 24.02.1993 року по 09.07.2004 року ОСОБА_1 безперервно працювала на Одеському хлібзаводі № 4. Після реорганізації підприємство «Одесахліб» перейменовано на ВАТ «Одеський коровай», що також відображено у трудовій книжці на штампі підприємства.

Як зазначає позивач, в період з 06.11.2000 року по 05.11.2003 року вона перебувала у відпустці до догляду за дитиної до досягнення нею трирічного віку, а період з 01.11.2000 року по 05.11.2000 року був охоплений відпусткою у зв`язку з вагітністю та пологами, яка передбачена Законом України «Про відпустки». На підтвердження зазначеного, позивачем надано до суду свідоцтво про народження від 28.11.2000 року серії НОМЕР_2 .

Стосовно викладеного, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону № 1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до страхового стажу прирівнюється весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, тобто ті періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та законодавством СРСР.

Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Пенсійний фонд України у листі від 25.06.2008 року № 10842/02-10 «Щодо зарахування до стажу роботи періоду догляду за дитиною» роз`яснює, що час догляду за дитиною у період до 01.01.2004 року зараховується до страхового стажу непрацюючій матері (до досягнення нею 3-річного віку) чи працюючій особі, якій у встановленому законом порядку надана відповідна відпустка по догляду за дитиною до 3- та 6-річного віку.

Таким чином, період з 06.11.2000 року по 05.11.2003 року, у який ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, безумовно мав бути зарахований до страхового стажу позивача, що є необхідним для призначення їй пенсії.

Суд звертає увагу, що період роботи позивача у ВАТ «Одеський коровай», а саме з січня 1998 року по липень 2004 року, в тому числі період перебування її у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з листопада 2000 року по жовтень 2003 року, підтверджується також відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 № НОМЕР_3 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно яких вбачається, що у зазначений період їй нараховувалась заробітна плата та сплачувались страхові внески. Заробітна плата не нараховувала та не сплачувались страхові внески за період листопад 2000 року - жовтень 2003 року відповідно.

Крім того, судом встановлено, що з метою підтвердження даних відомостей представник позивача зверталась до ТОВ «Одеський хлібзавод №4» з адвокатським запитом, відповідно до відповіді на який повідомлено, що товариство зареєстроване лише 27.11.2019 року та не є правонаступником жодного підприємства (організації).

Як вбачається з матеріалів справи адвокат позивача також зверталась до ПАТ «Одеський коровай» із відповідним адвокатським запитом. Проте, як зазначає позивач, відповідь не отримано.

В свою чергу суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у встановленому порядку не доведено недостовірність відомостей зазначених в трудовій книжці позивача. Така підстава незарахування періоду роботи до страхового стажу як «печатка на звільненні не читається», не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення.

Трудова книжка ОСОБА_1 в розділі «Відомості про роботу» містить відповідні записи про навчання / роботу позивача, як це передбачено Порядком №637. Записи в трудовій книжцi зроблені чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок.

Суд наголошує, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. Сама по собі печатка на записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не взято до уваги, що не усі недоліки у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення його трудової книжки.

Аналогічний висновок вказаний і в постановах Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №220/989/17, від 19 грудня 2019 року у справі №307/541/17.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, ГУ ПФУ у Київській області таким правом не скористалося.

Відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постановах від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а та від 25.04.2019 в справі №593/283/17 зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про безпідставність посилань відповідача щодо неможливості зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року у Ростовському вертолітному виробничому об`єднанні; з 01.11.2000 року по 31.10.2003 року у відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай»; з 19.11.2003 року по 31.12.2003 року у Відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай».

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код: 22933548) вiд 07.06.2021 року № 90 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 належить до скасування.

З урахуванням зазначеного суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 01.06.2021 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Ростовському вертолітному виробничому об`єднанні з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року; період роботи у відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 01.11.2000 року по 31.10.2003 року; період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 19.11.2003 року по 31.12.2003 року, з урахуванням висновків суду, викладених в рiшенні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги належать до задоволення.

В прохальній частині позову позивач просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Приписами 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Позивачем належним чином не обґрунтовано необхідність зобов`язання відповідача подати звіт про виконання даного рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом термін звіт про виконання судового рішення.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с. 35).

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області вiд 07.06.2021 року № 90.

3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у Ростовському вертолітному виробничому об`єднанні з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року; періоду роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 01.11.2000 року по 31.10.2003 року; періоду роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 19.11.2003 року по 31.12.2003 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 01.06.2021 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Ростовському вертолітному виробничому об`єднанні з 20.08.1980 року по 10.10.1984 року; період роботи у відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 01.11.2000 року по 31.10.2003 року; період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Одеський коровай» з 19.11.2003 року по 31.12.2003 року, з урахуванням висновків суду, викладених в рiшенні.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач?- ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, адреса: 08500, Київська обл., місто Фастів, вул. Саєнка Андрія, будинок 10, .

Суддя О.Я. Бойко